Постанова                                                   
іменем України
05 листопада2019 року
м. Київ
справа № 750/469/18
провадження № 51-465км19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
засудженого 
(в режимі відеоконференції)       ОСОБА_5 ,
прокурора                                       ОСОБА_6 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017270010007415 від 13 вересня 2017 року,  за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя м. Чернігова, раніше судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185; частиною 2 статті 185; частиною 2 статті 289  Кримінального кодексу України (далі – КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2018 року ОСОБА_5 засуджено до покарання  у виді позбавлення волі: за частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185 КК - на строк 1 рік; за частиною 2 статті 185 КК - на строк 2 роки; за частиною 2 статті 289 КК - на строк 6 років без конфіскації майна.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна.
Відповідно до частини 1 статті 71 КК до покарання, призначеного ОСОБА_5 за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2016 року і остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з 16 січня 2018 року та у строк відбуття покарання зараховано період з 08 по 18 жовтня 2017 року.
Заставу в розмірі 33 680 грн повернуто заставодавцю.
ОСОБА_5 залишено без зміни запобіжний захід  у виді тримання під вартою у Чернігівському СІЗО УДПтС України у Чернігівській області до набрання вироком законної сили.
Згідно з вироком ОСОБА_5 засуджено за злочини, вчинені за таких обставин.
ОСОБА_5 13 вересня 2017 року в нічний час, діючи повторно, перебуваючи біля будинку №80 на просп. Миру в м. Чернігові, незаконно, всупереч волі власника, шляхом запуску двигуна та подальшого руху заволодів автомобілем марки “Ауді 80”,               д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 9011,13 грн.
Крім того, 23 вересня 2017 року у вечірній час, ОСОБА_5 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку №207а на просп. Миру в м. Чернігові, незаконно, всупереч волі власника, шляхом запуску двигуна та подальшого руху заволодів автомобілем марки “Ауді 80”, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 71 023,79 грн.
Також 26 вересня 2017 року в нічний час ОСОБА_5 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку №13 на вул. Самострова у м.Чернігові, незаконно, всупереч волі власника, шляхом запуску двигуна та подальшого руху заволодів автомобілем марки “Ауді 80 Б4”, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , який перебуває у законному володінні ОСОБА_9 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 93 029,96 грн.
07 жовтня 2017 року в нічний час ОСОБА_5 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку №12 на вул. Святомиколаївській у м. Чернігові, шляхом вільного доступу, з автомобіля марки “Ауді 80 Б4”, д.н.з. НОМЕР_7 , таємно викрав магнітолу марки “KENWOOD KDC-W 4034”, вартістю 900 грн, що належить ОСОБА_10 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 08 жовтня 2017 року о 06:30 ОСОБА_5 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку № 85а на вул. Красносільського у м. Чернігові, проник до автомобіля марки “Ауді 80”, д.н.з. НОМЕР_8 , звідки намагався таємно викрасти магнітолу марки “Farenheit”, вартістю 800 грн, що належить ОСОБА_11 , чим намагався завдати останньому шкоди на вказану суму, однак з причин, що не залежали від його волі, не довів свого злочинного умислу до кінця, оскільки був затриманий ОСОБА_12 на місці вчинення злочину.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року залишено без зміни вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2018 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про роз`яснення вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2018 року. У заяві засуджений просив зарахувати відбутий ним строк обмеження волі в період з 01 вересня 2016 року по 16 січня 2018 року з розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі у відповідно до частини 5 статті 72 КК. 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 25 червня 2019 року зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ставить вимогу про зміну ухвали апеляційного суду на підставах неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
Засуджений вказує на ігнорування судами першої та апеляційної інстанцій вимог частини 1 статті 72 КК, оскільки йому повинно бути зараховано відбутий ним за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області термін покарання з 01 вересня 2016 року по 16 січня 2018 року з розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі.
Також засуджений посилається на постанову Верховного Суду від 29 серпня 2018 року та вважає, що підлягала застосуванню частина 5 статті 72 КК у редакції від 26 грудня 2015 року на підставі часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Гроднянського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2016 року в період з 16 січня по 29 листопада 2018 року, тобто з моменту його взяття під варту до вступу вироку Деснянського районного суду м. Чернігова в законну силу, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. 
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, який підтримав касаційну скаргу, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах. 
Мотиви Суду
Висновків щодо доведеності своєї винуватості за частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185; частиною 2 статті 185; частиною 2 статті 289 КК та кваліфікацію дій засуджений не оспорює, а тому касаційний суд відповідно до вимог статті 433 Кримінальний процесуальний кодекс України (далі – КПК) виходить з обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.
Перевіряючи доводи засудженого в касаційній скарзі, колегія суддів встановила таке.
У постановіВеликої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (№13-31кс18), на яку посилається засуджений, щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 КК (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), зазначено такі висновки.
1. Положення частини 5 статті 72 КК щодо правил зарахування строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених частиною 1 статті 72 КК, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні частини 2 статті 4 КК. 
Якщо особа вчинила злочин у період з 24 грудня 2015 року по 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина  5 статті 72 КК у редакції Закону України від 21 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі - Закон № 838-VIII; пряма дія цього Закону).
2. Якщо особа вчинила злочин у період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК у редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» в розумінні частини 1 статті 5 КК). 
3. Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК у редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
4. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (далі – Закон № 2046-VIII), то під час зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК у редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до частини 2 статті 5 КК не допускається.
5. Якщо особа вчинила злочин починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК у редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
У кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочини у цьому кримінальному провадженні 13, 23, 26 вересня і 07, 08 жовтня 2017 року.
Нова редакція частини 5 статті 72 КК на підставі Закону № 2046-VIII набрала чинності 21 червня 2017 року. У ній визначено інший принцип зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, а саме строк попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання в разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині 1 статті 72 КК.
З наведеного вбачається, що частина 5 статті 72 КК визначає порядок зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення. 
До нової редакції частини 5 статті 72 КК на підставі Закону № 2046-VIII, що набрала чинності 21 червня 2017 року, діяв порядок зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Після набрання чинності 21 червня 2017 року Законом № 2046-VIII зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення відбувається з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Разом з цим у частині 5 статті 72 КК у редакції Закону № 2046-VIII передбачено, що, крім наведеного порядку, строк попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання або за правилами, передбаченими в частині 1 цієї статті.
У частині 1 статті 72 КК при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Судами встановлено, що ОСОБА_5 01 вересня 2016 року засуджено вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 357, частиною 2 статті 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.
Засуджений вважає, що відповідно до частини 1 статті 72 КК при приєднанні невідбутої частини покарання йому необхідно було зарахувати відбутий ним термін покарання за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області вз 01 вересня 2016 року по 16 січня 2018 року з розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі.   
Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, відповідно до частини 1 статті 71 КК до покарання, призначеного ОСОБА_5 за новим вироком, частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2016 року і остаточно йому призначив покарання у виді  позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з 16 січня 2018 року та у строк відбуття покарання зараховано період з 08 по 18 жовтня 2017 року. Заставу в розмірі 33 680 грн повернуто заставодавцю.
 
Посилаючись на постанову Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, засуджений вважає, що застосуванню підлягала частина 5 статті 72 КК у редакції від 26 грудня 2015 року на підставі часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Гроднянського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2016 року в період з 16 січня по 29 листопада 2018 року, тобто з моменту його взяття під варту до вступу вироку Деснянського районного суду м. Чернігова в законну силу, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. 
Викладені засудженим твердження колегія суддів визнає помилковими, оскільки засуджений у цьому кримінальному провадженні вчинив злочини після набрання чинності новою редакцією частини 5 статті 72 КК, його затримання відбулося 08 жовтня 2017 року, а за попереднім вироком його було звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК та він вчинив нові злочини в період іспитового строку (враховуючи набрання чинності 26 квітня 2017 року попереднього вироку від 01 вересня 2016 року та залишення запобіжного заходу у виді домашнього арешту до набрання цим вироком законної сили).
З огляду на викладене колегія суддів вважає необґрунтованими доводи засудженого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
У зв`язку з чим ухвала апеляційного суду є законною і обґрунтованою.
Керуючись статтями  433, 434, 436 КПК, Суд
 
ухвалив:
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без зміни, а його касаційну скаргу – без задоволення. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                              ОСОБА_3