ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року 
м. Київ

Справа № 5004/407/12 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
Катеринчук Л.Й. - головуючої, Білоуса В.В., Пєскова В.Г.
за участі секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:
ініціюючий кредитор - Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України,
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд",
кредитор - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк",
представник - адвокат Рішко Н.І. (довіреність від 25.10.2019)
розпорядник майна - арбітражний керуючий Рабан Микита Тарасович 
керуючий санацією - Грицай Віктор Євгенович
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду 
від 30.09.2019
у складі колегії суддів: Коломис В.В. (головуючий), Дужич С.П., Саврій В.А.
та ухвалу Господарського суду Волинської області 
від 26.06.2019  
у складі судді Дем`як В.М.
у справі №5004/407/12
за заявою Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд"
ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
1. 08.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.06.2019 у справі №5004/407/12 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №5004/407/12 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Білоуса В.В., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.10.2019. 
3. Ухвалою від 30.10.2019 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі №5004/407/12 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.06.2019, призначив розгляд касаційної скарги на 21.11.2019 о 10:00
4. Від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") надійшов відзив на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" (далі - скаржник, ТОВ "Ковельрембуд").
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення
5. У квітні 2012 року Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області звернулось до Господарського суду Волинської області із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ "Ковельрембуд" в порядку статей 7, 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).
6. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 05.08.2013 визнано та включено до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Ковельрембуд" (код ЄДРПОУ 30739485) кредиторські вимоги ПАТ "Кредитпромбанк" на суму 15 706 763, 57 грн. у першу чергу, 1 113 грн. судових витрат у першу чергу, 5 096 950, 98 грн. 98 коп. у четверту чергу та 734 253, 31 грн. у шосту чергу (пункт 1 резолютивної частини цієї ухвали суду).
7. 22.08.2016 до місцевого господарського суду надійшла заява ТОВ "Ковельрембуд" №17/08/2016-юр. від 17.08.2016 про перегляд пункту 1 ухвали Господарського суду Волинської області від 05.08.2013 за нововиявленими обставинами.
7.1. Ухвалою від 12.09.2016 Господарський суд Волинської області задовольнив заяву ТОВ "Ковельрембуд" про перегляд пункту 1 ухвали Господарського суду Волинської області від 05.08.2013 за нововиявленими обставинами, пункт 1 ухвали від 05.08.2013 у справі №5004/407/12 скасував, прийняв нове рішення (ухвалу), відповідно до якої місцевий суд визнав та включив до реєстру вимог кредиторів боржника кредиторські вимоги ПАТ "Кредитпромбанк" на суму 11 485 580, 58 грн. - першої черги, 1 113 грн. - першої черги, 9 318 133, 97 грн. - ч етвертої черги, 734 253, 31 грн. - шостої черги.
8. У листопаді 2013 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до місцевого суду із заявою про заміну його, як правонаступника кредитора ПАТ "Кредитпромбанк" у реєстрі вимог кредиторів. Спір про заміну ПАТ "Кредитпромбанк" на нового кредитора ПАТ "Дельта Банк" слухався судами неодноразово. 
9. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 скасовано пункти 3, 4 ухвали місцевого суду від 21.12.2016 замінено кредитора ПАТ "Кредитпромбанк" його правонаступником ПАТ "Дельта Банк" на суму 9 318 133, 97 грн. як вимог четвертої черги, 438 483, 99 грн. - шостої черги. У задоволенні заяви про правонаступництво в сумі першої черги відмовлено внаслідок неподання новим кредитором сукупності доказів, якою б підтверджувався перехід до нового кредитора прав заставодержателя (іпотекодержателя) за кредитними договорами.
10. 21.04.2017 до Господарського суду Волинської області звернулось ТОВ "Ковельрембуд" із заявою, в якій просило суд переглянути ухвалу місцевого суду від 12.09.2016 за нововиявленими обставинами та скасувати пункт 3 резолютивної частини зазначеної ухвали про розгляд вимог кредитора ПАТ "Кредитпромбанк", мотивуючи наявністю нововиявлених обставин згідно з постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 у справі №5004/407/12 про відсутність укладення договорів про відступлення прав заставодержателя за кредитними договорами №08/01/101/07-КЛТ та №08/01/102/07-КЛТ від 04.01.2007 від первісного кредитора (ПАТ "Кредитпромбанк") до нового кредитора (ПАТ "Дельта Банк"), внаслідок чого, на думку заявника, припиняється право вимоги кредитодавця ПАТ "Кредитпромбанк", як іпотекодержателя, оскільки тільки кредитодавець, прав якого набув ПАТ "Дельта Банк", може бути іпотекодержателем майна кредитора чи його майнового поручителя, а права первісного кредитодавця ПАТ "Кредитпромбанк" на утримання майна в іпотеці припинилися, як похідні від прав кредитодавця відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку", внаслідок їх відчуження за договором відступлення прав вимоги. Заявник просив прийняти рішення, яким визнати та включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Ковельрембуд" кредиторські вимоги ПАТ "Кредитпромбанк" на суму 1 532 030, 58 грн. першої черги, 113 грн. першої черги, 18 395 915,98 грн. четвертої черги, 734 253, 31 грн. шостої черги (том 15-а, а.с. 101-103). Також заявник вважав нововиявленими обставини недійсності іпотечного договору №08/05/103/08 КЛТ від 23.04.2008, згідно з рішенням Ковельського міжрайонного суду Волинської області 11.04.2016 у справі №159/422/16-ц, залишеного в силі постаново Апеляційного суду Волинської області 02.08.2016.
10.1. Заявником 02.10.2017 надано суду додаткові обґрунтування щодо того, що тільки постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 у справі №5004/407/12, прийнятою за наслідком перегляду судових рішень про заміну кредитора ПАТ "Кредитпромбанк" новим кредитором ПАТ "Дельта Банк" було встановлено судами, що при відступленні прав за кредитними договорами не відбулося відступлення прав за іпотечними договорами, що має наслідком припинення прав ПАТ "Кредитпромбанк", як іпотекодержателя спірного майна та виключення його з реєстру вимог кредиторів боржника у першу чергу задоволення. 
11. Ухвалою від 26.06.2019 Господарський суд Волинської області зазначену заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали місцевого суду від 12.09.2016 залишив без задоволення, ухвалу Господарського суду Волинської області від 12.09.2016 - без змін.
11.1. Місцевий суд, надаючи правову оцінку обставинам, які викладені у постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 06.04.2017, рішенні Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2016 у справі №159/422/16-ц, залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області 02.08.2016, на які ТОВ "Ковельрембуд" посилалося як на нововиявлені та такі, що впливають на юридичну оцінку обставин обґрунтованості визнання ПАТ "Кредитпромбанк" кредитором першої черги на суму 11 025 649, 85 грн., дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали від 12.09.2016 за нововиявленими обставинами .
11.2. Суд дійшов висновку, що зазначені обставини не можна вважати нововиявленими для перегляду ухвали місцевого суду 12.09.2016, предметом розгляду якої було прийняття рішення про можливість правонаступництва новим кредитором ПАТ "Дельта Банк" вимог первісного кредитора ПАТ "Кредитпромбанк", а у частині правонаступництва вимог ПАТ "Кредитпромбанк" першої черги було відмовлено. Також, місцевий суд зазначив, що апеляційний суд у своїй постанові від 06.04.2017 не зробив висновку про припинення іпотечних договорів №08/01/101/07-КЛТ від 04.01.2007, №08/01/102/07-КЛТ від 04.01.2007, тому встановлення обставин щодо того, що до нового кредитора не перейшли права вимоги первісного кредитора у частині забезпечених вимог не має наслідком визнання їх припиненими.  
11.3. Суд аргументував, що рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2016 у справі №159/422/16-ц було предметом дослідження під час прийняття ухвали Господарського суду Волинської області від 12.09.2016 у даній справі, про що зазначено в мотивувальній частині ухвали, тому воно не може бути підставою для її перегляду за нововиявленими обставини. 
11.4. Місцевим судом встановлено, що ТОВ "Ковельрембуд" звернулося в Господарський суд міста Києва з позовом до ПАТ "Кредитпромбанк" (треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ПАТ "Дельта Банк", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) про визнання припиненими іпотечних договорів №08/01/і01/07-КЛТ від 04.01.2007 та №08/01/і02/07-КЛТ від 04.01.2007, однак рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі №910/13700/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2018 та Постановою Верховного Суду від 27.06.2018, у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що заміна кредитора у зобов`язанні не призводить до припинення зобов`язання з іпотеки, оскільки в цілому кредитне зобов`язання не припинилося.
11.5. Місцевий суд встановив, що у листопаді 2017 року ТОВ "Ковельрембуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Кредитпромбанк" про розірвання іпотечних договорів №08/01/101/07-КЛТ від 04.01.2007 та №08/01/102/07-КЛТ від 04.01.2007 (справа №910/20239/17), а рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2017, залишеним в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2018, у задоволенні зазначеного позову відмовлено, що підтверджує дійсність зобов`язань за договорами іпотеки.
За таких обставин, місцевий суд, з урахуванням положень частини 3 статті 35, статті 112 ГПК України (в редакції, чинній на момент прийняття ухвали), дійшов висновку, що посилання заявника ТОВ "Ковельрембуд" на зазначені рішення судів як на підставу виникнення нововиявлених обставин є необґрунтованими та безпідставними.
Розгляд справи в суді апеляційної інстанції та прийняте ним рішення 
12. Постановою від 30.09.2019 Північно-західний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ "Ковельрембуд" залишив без задоволення, ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.06.2019 залишив без змін.   
12.1. Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північно-західний апеляційний господарський суд, з врахуванням положень статті 74, частин 1-2 статті 320 ГПК України, дійшов висновку, що встановлені судами обставини спростовують твердження ТОВ "Ковельрембуд" про те, що постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 у справі №5004/407/12 та рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2016 у справі №159/422/16-ц, яке набрало законної сили після залишення його без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області 02.08.2016, можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали місцевого суду у даній справі від 12.09.2016, погодившись в цілому з повнотою дослідження обставин справи у даному випадку місцевим судом та правильністю висновків місцевого суду про відсутність нововиявлених обставин у даних судових рішеннях для перегляду ухвали 12.09.2016 за нововиявленими обставинами в частині вимог першої черги ПАТ "Кредитпромбанк". 
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ
Доводи скаржника (ТОВ "Ковельрембуд")
13. Скаржник доводив, що права іпотекодержателя за іпотечним договором не можуть існувати самостійно без первинного зобов`язання - прав кредитора, які забезпечує така іпотека; перехід прав іпотекодержателя до іншої особи в порядку відступлення права вимоги припиняє права іпотекодержателя на предмет іпотеки, якщо вони не були відчужені разом з основним правом вимоги за кредитним договором. Відповідно до частини 1 статті 19 та статті 23 Закону України "Про іпотеку", перехід прав іпотекодержателя до нового кредитора відбувається тільки за наслідком укладення нотаріально посвідченого договору про відступлення прав за іпотечним договором. Скаржник зазначив, що основне зобов`язання ТОВ "Ковельрембуд" згідно з кредитним договором №08/01/07-КЛТ від 04.01.2007 є припиненим перед первинним кредитором (ПАТ "Кредитпромбанк") відповідно до статті 598 ЦК України, внаслідок укладення між первісним кредитором ПАТ "Кредитпромбанк" та новим кредитором ПАТ "Дельта Банк" договору купівлі-продажу права вимоги від 27.09.2013, а тому слід вважати припиненими його права іпотекодержателя, оскільки він втратив статус кредитора боржника за основним договором з 27.09.2013 і саме тому його слід виключити з реєстру вимог кредиторів шляхом перегляду ухвали місцевого суду 12.09.2016 за нововиявленими обставинами в частині вимог першої черги ПАТ "Кредитпромбанк".
14. Скаржник аргументував, що за наслідками апеляційного та касаційного переглядів (постанови 06.04.2017 та 30.08.2017 у справі №5004/407/12) судами було встановлено юридичний факт про те, що в укладені іпотечні договори №08/01/101/07-КЛТ від 04.01.2007 та №08/01/102/07-КЛТ від 04.01.2007 впродовж шести років не були внесені відповідні зміни щодо заміни іпотекодержателя ПАТ "Кредитпромбанк" правонаступником - ПАТ "Дельта Банк", як наслідок, перехід прав та обов`язків від іпотекодержателя ПАТ "Кредитпромбанк" до правонаступника ПАТ "Дельта Банк" в частині забезпечувальної вимоги не відбувся. За таких обставин, на думку скаржника, відсутні підстави для перебування у першій черзі вимог кредиторів ТОВ "Ковельрембуд" вимог ПАТ "Кредитпромбанк" на суму 11 485 580, 58 грн., як таких, що забезпечені іпотекою майна боржника.
15. Скаржник зазначав, що зміна реєстру вимог кредиторів можлива лише внаслідок апеляційного, касаційного провадження або перегляду за нововиявленими обставинами в порядку статей 112-114 ГПК України, а зміна реєстру вимог кредиторів на інших підставах чинним законодавством не передбачена. Крім того, вимоги щодо зміни черговості задоволення вимог кредиторів за своєю суттю є вимогою нового розгляду вже розглянутих та визнаних судом грошових вимог кредитора у зв`язку з існуванням істотних для справи обставин. За таких обставин, на думку скаржника, зміна черговості вимог первинного кредитора і первинного іпотекодержателя у справі №5004/407/12 внаслідок припинення двох іпотечних договорів за своєю суттю є вимогою нового розгляду у зв`язку з існуванням істотних для справи обставин.
Доводи інших учасників справи
16. ПАТ "Дельта Банк" у відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Ковельрембуд" заперечувало, що посилання скаржника на зазначені рішення судів як на підставу виникнення нововиявлених обставин є безпідставними, з огляду на що місцевий та апеляційний суди дійшли правильних висновків про відсутність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Ковельрембуд" про перегляд ухвали Господарського суду Волинської області від 12.09.2016 у справі №5004/407/12 за нововиявленими обставинами. Водночас, у відзиві банку зазначено, що звернення ТОВ "Ковельрембуд" до Верховного Суду з необґрунтованою касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.06.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 спрямоване на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи №5004/407/12 про банкрутство ТОВ "Ковельрембуд", а саме розгляду повторної заяви АТ "Дельта Банк" про заміну кредитора від 08.09.2017 №23.1/604, розгляд якої зупинено ухвалою Господарського суду Волинської області від 18.03.2018 до набрання законної сили ухвалою Господарського суду Волинської області від 12.09.2016.
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
17. Закон України "Про іпотеку"
Частина 1 статті 19 - зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. Після видачі заставної зміни і доповнення до іпотечного договору і договору, яким обумовлене основне зобов`язання, можуть вноситися лише після анулювання заставної і видачі нової заставної в порядку, встановленому частиною четвертою статті 20 цього Закону.
Стаття 23 - у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи-іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. У разі видачі заставної перехід права власності на предмет іпотеки не допускається до повного задоволення вимоги за заставною, крім переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування чи правонаступництва.
18. Господарський процесуальний кодекс України в редакції, чинній на час розгляду спору в судах першої та апеляційної інстанцій до внесення змін 15.12.2017 
Частина 1 статті 112 - господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. 
Пункт 1 частини 2 статті 112 - підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Частина 1 статті 113 - судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили.
19. Господарський процесуальний кодекс України в редакції, чинній з 15.12.2017
Частина 1 статті 320 - рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Пункт 1 частини 2 статті 320 - підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
20. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування судами положень частини 1 статті 598 ЦК України, частини 1 статті 19, статті 23 Закону України "Про іпотеку", статей 112-114 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017.
А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права 
21. Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017), ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами; підставами для їх перегляду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. 
До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.
22. Як встановлено судами, звернення ТОВ "Ковельрембуд" із заявою 21.04.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали місцевого суду про результат розгляду спірних вимог кредитора ПАТ "Кредитпромбанк" є повторним. Вперше боржник звертався із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали місцевого суду про затвердження реєстру вимог кредиторів 05.08.2013 з посиланням на визнання недійсним договору іпотеки №08/05/103/08 КЛТ від 23.04.2008, який був визнаний недійсним за рішенням Ковельського міжрайонного суду Волинської області 11.04.2016 у справі №159/422/16-ц, що набрало законної сили, внаслідок чого частина грошових вимог була виключена з реєстру вимог кредиторів у першу чергу та визнана даною ухвалою у четверту чергу. Решта грошових вимог на суму 11 485 580, 58 грн. залишилась включена за ПАТ "Кредитпромбанк" у реєстрі вимог кредиторів в першу чергу, як така, що була визнана ухвалою місцевого суду від 05.08.2013 та щодо якої не заявлялась вимога про їх перегляд за нововиявленими обставинами, а в ухвалі суду 12.09.2016 відображено зміну загальної суми вимог кредитора ПАТ "Кредитпромбанк" у першу чергу за наслідком перегляду грошових вимог та виключення частини вимог як таких, що не були забезпечені іпотекою, внаслідок визнання недійсним одного з трьох договорів іпотеки. 
Отже, нововиявлені обставини недійсності договору іпотеки №08/05/103/08 КЛТ від 23.04.2008 вже були враховані при прийнятті ухвали місцевого суду 12.09.2016, а тому суди дійшли правильних висновків про те, що вони не можуть бути повторно підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення, прийнятого з їх врахуванням. Інші іпотечні договори, укладені на забезпечення спірних кредитних договорів, недійсними не визнавались.
23. Судами встановлено, що заявник аргументував припинення іпотечних договорів №08/01/101/07-КЛТ та №08/01/102/07-КЛТ від 04.01.2007, укладених боржником з ПАТ "Кредитпромбанк" також з посиланням на встановлення іншими судовими рішеннями, зокрема, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 у справі №5004/407/12, прийнятою за наслідком перегляду судових рішень про заміну кредитора ПАТ "Кредитпромбанк" новим кредитором ПАТ "Дельта Банк" обставин того, що при відступленні прав за кредитними договорами не відбулося відступлення прав за іпотечними договорами, що має наслідком, на його думку, припинення прав ПАТ "Кредитпромбанк", як іпотекодержателя спірного майна та виключення його з реєстру вимог кредиторів боржника у першу чергу задоволення вимог кредиторів. 
Судами спростовано дані доводи скаржника з посиланням на те, що висновків про припинення зобов`язань з іпотеки перед первісним кредитором під час апеляційного розгляду спору про відступлення права вимоги до нового кредитора апеляційним судом у постанові 06.04.2017 у справі №5004/407/12 та в інших судових рішеннях у справах №910/20239/17 та №910/13700/17 зроблено не було. 
24. Доводи заявника про неправильне застосування судами частини 1 статті 598 ЦК України в даному випадку є помилковими. Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закону №898-ІV) передбачено як одну з підстав припинення іпотеки припинення основного зобов`язання.  
Скаржник аргументував, що оскільки первісний кредитор (ПАТ "Кредитпромбанк") не відступив новому кредитору (ПАТ "Дельта Банк") прав вимоги за іпотечними договорами під час укладення договору 27.09.2013 про відступлення прав за кредитними договорами №08/01/101/07-КЛТ та №08/01/102/07-КЛТ від 04.01.2007 шляхом нотаріально посвідченого договору відступлення прав вимоги, то право первісного іпотекодержателя припинилося в силу закону (частини 1 статті 17 Закону №898-ІV), оскільки права за цими кредитними договорами перейшли до нового кредитора ПАТ "Дельта Банк". 
25. Колегія суддів касаційного суду не погоджується з такими доводами скаржника та вважає правильними висновки судів першої та апеляційної інстанції, оскільки Законом України "Про іпотеку" прямо не передбачено припинення існування прав іпотекодержателя щодо предмета іпотеки у випадку переходу від первісного до нового кредитора прав за кредитним договором, а загальні положення цивільного законодавства (статті 512, 514, 598 ЦК України) також не передбачають припинення зобов`язання в цілому щодо первісного кредитора, який частково відступив новому кредитору свої права за договором, не відступивши при цьому прав за договором, який є похідним від основного договору, який продовжує діяти.
З огляду на зазначене, відсутність у наданих на обґрунтування наявності нововиявлених обставин судових рішеннях встановлення фактичних обставин припинення спірних договорів іпотеки від 04.01.2007 за кредитними договорами №08/01/101/07-КЛТ та №08/01/102/07-КЛТ, колегія суддів касаційного суду погоджується з правильністю висновків судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність нововиявлених обставин, які могли б стати підставою для перегляду ухвали місцевого суду 12.09.2016 та її скасування за нововиявленими обставинами та зазначає про правильне застосування судами частини 1 статті 598 ЦК України, статей 17, 19, 23 Закону України "Про іпотеку", статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
26. Колегія суддів касаційного суду зазначає також, що звертаючись 21.04.2017 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали місцевого суду 12.09.2016, яка сама за своєю правовою природою є судовим рішенням, прийнятим за наслідком перегляду частини грошових вимог кредитора ПАТ "Кредитпромбанк", які були визнані ухвалою суду 05.08.2013 у першу чергу, боржник фактично мав намір переглянути за нововиявленими обставинами результат розгляду спірних вимог, визнаних ухвалою суду 05.08.2013, який не був предметом перегляду за нововиявленими обставинами ухвалою місцевого суду 12.09.2016, однак був відображений в цій ухвалі як залишок вимог, визнаних за кредитором ПАТ "Кредитпромбанк" у першу чергу згідно з ухвалою суду 05.08.2013. А приймаючи до уваги, що відступлення прав від ПАТ "Кредитпромбанк" до ПАТ "Дельта Банк" за кредитними договорами 04.01.2007 №08/01/101/07-КЛТ та №08/01/102/07-КЛТ мало місце 27.09.2013, інших обставин укладення договорів відступлення прав вимоги саме за договорами іпотеки, укладеними на забезпечення цих договорів, судами не встановлено, то зазначені обставини є новими, а не нововиявленими, враховуючи момент їх визнання та включення до реєстру вимог кредиторів ухвалою суду 05.08.2013. 
27. Відповідно до частини 1 статті 113 ГПК України (в редакції, чинній на момент звернення боржника із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами 21.04.2017) було визначено, що заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили. Отже, заявником було пропущено строк для перегляду за нововиявленими обставинами висновків місцевого суду згідно з ухвалою 05.08.2013 про часткове визнання у першу чергу вимог кредитора ПАТ "Кредитпромбанк", які не визнавалися ухвалою суду 12.09.2016, а були відображені у ній як наслідок попередньо прийнятого рішення про часткове визнання спірних вимог кредитора у першу чергу згідно з ухвалою 05.08.2013. 
28. Відповідно до особливостей провадження за частиною 2 статті 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №2343-ХІІ, яка застосовувалася до боржника у даній справі на час розгляду заяви 21.04.2017, у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів. Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями чи зобов`язаннями щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, невикористаних та своєчасно не повернутих коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), черговість задоволення кожної вимоги, окремо розмір неустойки (штрафу, пені). 
29. Отже, саме ухвала, прийнята за результатами розгляду вимог спірного кредитора, є тим процесуальним рішенням, яке може переглядатися за нововиявленими обставинами щодо спірних вимог кредитора. Відтак, відсутність доводів заявника про скасування судового рішення про розгляд спірних вимог першої черги, які фактично визнані ухвалою суду 05.08.2013 та не скасовувалися ухвалою суду 12.09.2016, відсутність процесуальних підстав для перегляду за нововиявленими обставинами висновків суду про часткове визнання спірних вимог кредитора у строк, що перевищує три роки з моменту прийняття рішення (ухвали) про їх визнання, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає самостійною та додатковою підставою для відмови заявнику у поданій ним заяві.
30. Колегія суддів Верховного Суду вважає необґрунтованими посилання скаржника на порушення судами положень статей 112-114 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), оскільки відповідно до пункту 4 Перехідних положень ГПК України в редакції, чинній на момент прийняття рішень місцевим (ухвала від 26.09.2019) та апеляційним (постанова від 30.09.2019) судами діяла нова редакція ГПК України, а касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
31. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" зазначено: "принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі … сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини" (пункт 34).
Касаційний суд погоджується з висновками місцевого та апеляційного судів про відсутність "вагомих та непереборних обставин", які б могли слугувати підставою для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали місцевого суду 12.09.2016 у справі №5004/407/12 і зазначає про відсутність правових підстав для перегляду остаточного судового рішення за наслідком розгляду вимог кредитора ПАТ "Кредитпромбанк" при затвердженні реєстру вимог кредиторів ТОВ "Ковельрембуд". Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, з метою реалізації принципу верховенства права, складовою частиною якого є принцип юридичної визначеності. 
32. Здійснюючи перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, апеляційний господарський суд врахував наведені положення та обґрунтовано відхилив доводи заявника про існування нововиявлених обставин у даній справі. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з висновками апеляційного суду та не вбачає правових підстав для виправлення фундаментальних порушень при встановленні юридичних фактів та застосуванні норм права, які б зумовлювали застосування процедури перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
33. Доводи скаржника, зазначені в пунктах 13-15 описової частини даної постанови, Суд вважає необґрунтованими з підстав, зазначених у пунктах 21-32 мотивувальної частини цієї постанови.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
34. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального і процесуального права при прийнятті рішень судами попередніх інстанцій, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та залишення без змін прийнятих судами рішень. 
В. Судові витрати 
35. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" залишити без задоволення.
2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.06.2019 у справі №5004/407/12 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                        Л.Й. Катеринчук
Судді                                                                                              В.В. Білоус
                                                                                                          В.Г. Пєсков