Постанова
Іменем України                                          
 
02 жовтня 2019 року
м. Київ
 
справа № 361/7284/14-ц
 
провадження № 61-9372св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
 відповідачі: Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області, ОСОБА_2 ,
третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Київській області,
 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2019 року у складі судді Селезньової Т. В. та постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Болотова Є. В., Музичко С. Г.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 

 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельні ділянки.
 
Позовна заява мотивована тим, що рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 травня 2010 року № 544 йому надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельні ділянки на АДРЕСА_1 , що перебувають у його постійному користуванні з 1958 року, загальною площею 0,2810 га, з яких 0,15 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та 0,1310 га - для ведення особистого селянського господарства.
 
На підставі цього ж рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельні ділянки на АДРЕСА_3 , що знаходяться у постійному користуванні ОСОБА_2 з 1980 року, загальною площею 0,3041 га, з яких 0,15 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та 0,1541 га - для ведення особистого селянського господарства.
 
Рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 07 жовтня 2010 року № 615 ОСОБА_2 затверджено виготовлену товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут Інвестиційних Стратегій Регіонального Розвитку» (далі - ТОВ «ІІСРР») технічну документацію із землеустрою та передано у власність останнього земельні ділянки на АДРЕСА_3 загальною площею 0,3041 га.
 
На підставі зазначеного рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_2 . 24 грудня 2010 року видано два державних акта на право власності на земельні ділянки на              АДРЕСА_3 площею 0,15 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,1541 га - для ведення особистого селянського господарства.
 
Рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 квітня 2011 року № 70 затверджено виготовлену товариством з обмеженою відповідальністю «ЗемЮрКонсалтинг» (далі -                                 ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг») технічну документацію із землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельні ділянки на АДРЕСА_1 площею 0,15 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та площею 0,1310 га - для ведення особистого селянського господарства.
 
З листа ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» від 28 жовтня 2012 року № 441                ОСОБА_1 стало відомо, що управління Держкомзему у Броварському районі Київської області відмовило товариству у присвоєнні кадастрових номерів на земельні ділянки у зв`язку з тим, що згідно з електронною базою даних земельні ділянки ОСОБА_1 частково накладаються на земельні ділянки ОСОБА_2 
 
Посилаючись на захоплення ОСОБА_2 частини земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні ОСОБА_1 , останній просив захистити свої порушені права.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд: визнати недійсним рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 травня 2010 року № 544 в частині надання дозволу ОСОБА_2 на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельні ділянки площею 0,15 га -для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та площею 0,1541 га - для ведення особистого підсобного господарства; визнати недійсним рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 7 жовтня 2010 року № 615 в частині затвердження ОСОБА_2 виготовленої ТОВ «ІІСРР» технічної документації із землеустрою з передання йому у власність вказаних земельних ділянок; визнати недійсними державні акти від 24 грудня               2010 року на право власності на земельні ділянки на АДРЕСА_3 площею 0,15 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 221281201:01:012:0048) та площею 0,1541 га - для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 3221281201:01:012:0049).
 
У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування.
 
Зустрічна позовна заява мотивована тим, що в оскаржуваних ним рішеннях органу місцевого самоврядування від 20 травня 2010 року № 544 та               від 20 квітня 2011 року № 70 щодо передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_1 неправильно вказано адресу розташування одної з двох земельних ділянок, переданих ОСОБА_1 : земельна ділянка з цільовим призначенням для обслуговування будинку і надвірних споруд знаходиться дійсно на АДРЕСА_1, (на ній розташований будинок                         ОСОБА_1 ), а інша земельна ділянка - з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства межує із присадибною земельною ділянкою ОСОБА_4 , яка розташована на АДРЕСА_2 , і тому не відноситься до адреси АДРЕСА_1 . 
 
Вважав, що рішенням від 20 квітня 2011 року № 70 Великодимерська селищна рада передала ОСОБА_1 . частину земельної ділянки, яка на законних підставах перебувала у його власності.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 просив суд: визнати незаконними і скасувати: рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 травня 2010 року № 544 в частині надання                     ОСОБА_5 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельні ділянки на АДРЕСА_1 загальною площею 0,2810 га, з яких 0,15 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та 0,1310 га - для ведення особистого селянського господарства і рішення цієї селищної ради від 20 квітня 2011 року № 70 в частині затвердження виготовленої    ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» технічної документації із землеустрою передачі у власність ОСОБА_1 зазначених земельних ділянок.
 
Короткий зміст судових рішень
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області                         від 12 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та державних актів на право приватної власності на земельні ділянки відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області та ОСОБА_1 про визнання незаконними й скасування рішень органу місцевого самоврядування - задоволено. 
Визнано незаконним й скасовано рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 травня 2010 року № 544 в частині надання дозволу ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,1500 га (цільове призначення - для обслуговування житлового будинку) та на земельну ділянку, площею 0,131 га (цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства), а всього загальною площею - 0,281 га, на АДРЕСА_1 .
Визнано незаконним й скасовано рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 квітня 2011 року № 70 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 , яка була надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га, та ведення особистого селянського господарства, площею 0,131 га, а всього загальною площею 0,281 га, на АДРЕСА_1 .
 
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2015 року залишено без змін.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14 червня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення судів першої та другої інстанції скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області                              від 01 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Ведикодимерської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 травня 2010 року № 544 в частині рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки; про визнання недійсним рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 07 жовтня 2010 року № 615 в частині рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд та на земельну ділянку площею 0,1641 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства; про визнання недійсним державного акту серія ЯК №021806 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221281201:01:012:0048; про визнання недійсним державного акту серії ЯК № 021807 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221281201:01:012:0049.
 
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Ведикодимерської селищної ради Броварського району Київської області про визнання незаконними та скасування рішень задоволено частково:
визнано незаконним та скасовано рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 квітня 2011 року № 70 в частині рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,1500га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,1310га для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,2810га на АДРЕСА_1 , та про передачу ОСОБА_1 вказаних земельних ділянок у власність;
у позові в частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області             № 544 від 20 травня 2010 року в частині надання дозволу ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, і земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що рішення Великодимерської сільської Ради від 08 вересня 1975 року № 15, яким було затверджено списки норм присадибного землекористування робітників, службовців та інших громадян смт Велика Димерка, яке є чинним та не оскаржувалось, свідчить про дійсний стан присадибного землекористування на 1975 рік. І за таким затвердженим землекористуванням ОСОБА_1 станом на 1975 рік на праві користування належало 0,17 га (які виділені з первісної земельної ділянки, що належала його матері ОСОБА_6 ). 
 
Районний суд зазначив, що посилання ОСОБА_1 на те, що вказана земля йому залишилась у спадщину від матері, не ґрунтується на доказах та не відповідає законодавству, чинному станом на час смерті матері оскільки законом не передбачалося спадкування земельної ділянки, що перебувала у користуванні спадкодавця. Крім того, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 успадкував від матері будинок, оскільки за наданими документами станом на день смерті ОСОБА_6 у неї не було у власності будинку чи його частини, а житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який був збудований в 1958 році, належав на той час (1989 рік) на праві власності позивачу як забудовнику цього будинку, а не в порядку спадкування після матері.
 
Суд вважав, що підстав вважати, що передача ОСОБА_2 земельних ділянок відбулась з порушенням вимог закону щодо попереднього вилучення ділянок від їх законного користувача немає. Передача у власність ОСОБА_2 земельних ділянок за рахунок земель, які раніше були у користуванні ОСОБА_6 , не означає порушення прав               ОСОБА_1 оскільки підстав вважати, що вказана земельна ділянка перейшла у законне користування ОСОБА_1 від ОСОБА_6 немає.
 
Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 районний суд вказав, що рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 квітня 2011 року № 70 підлягає скасуванню оскільки право власності на дві земельні ділянки відповідач ОСОБА_2 набув на законних підставах. Крім того, при виготовленні технічної документації ОСОБА_1 не враховано наявність вже сформованих і переданих у власність іншій особі земельних ділянок, а станом на час виготовлення технічної документації ОСОБА_1 та її затвердження селищною радою вже були присвоєні кадастрові номери земельним ділянкам, переданим у власність                        ОСОБА_2 . 
 
Суд першої інстанції вважав, що вимога ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області № 544 від 20 травня 2010 року в частині надання дозволу ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, і земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства не підлягає задоволенню оскільки цим рішенням не встановлювалось, не змінювались і не припинялось право користування чи право власності на земельні ділянки, відтак відсутнє порушення права ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2019 року залишено без задоволення.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2019 року залишено без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що районним судом правильно встановлено, що станом на 1975 рік обліковувалися окремо земельні ділянки ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , що спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що він був членом домогосподарства та мав право користування материною земельною ділянкою 0,28 га.
 
Апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не доведено порушення його права власності внаслідок передачі ОСОБА_2 вказаних земельних ділянок.
 
Апеляційний суд зазначив, що судом першої інстанції правильно встановлено, що спору з приводу спадщини після смерті матері між сторонами не має, спадщину ніхто не приймав оскільки зареєстрованого на праві власності майна у неї не було. Доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у матеріалах справи відсутні.
 
З огляду на зазначене, апеляційний суд вважав, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а рішення районного суду є законним та таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішеннях суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку із чим підлягають скасуванню.
 
ОСОБА_1 зазначає, що судами не з`ясовано обставини та проігноровані висновки, надані Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Ухвалі від 14 червня 2017 року у цій справі. Зокрема, щодо встановлення адрес земельних ділянок, які перебувають у користуванні ОСОБА_1 
 
Вказує, що підтвердженням факту, що саме дві земельні ділянки, що належать ОСОБА_1 знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , є викопіювання зі схеми планування села Велика Димерка , на якому в квадраті 57 земельні ділянки ОСОБА_1 значаться за номерами № НОМЕР_2 (0,28) та № НОМЕР_1 (0,17). На земельній ділянці № НОМЕР_2 знаходиться його будинок, який був побудований ще у 1958 році.
Земельна ділянка, яка належала сім`ї ОСОБА_2 на цій схемі позначена за           № НОМЕР_26 (0,06), а земельна ділянка свідка ОСОБА_4 - № НОМЕР_27 (0,19). Оскільки у ОСОБА_2 номер земельної ділянки - АДРЕСА_3 . у ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 , отже, земельні ділянки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .
 
Вважає, що судами попередніх інстанцій не встановлено, як відбувалися об`єднання земель ОСОБА_6 та ОСОБА_8 
Посилається на пункти 14, 16 Постанови Держкомстату СССР від 25 травня    1990 року № 69 «Об утверждении указаний по веденню похозяйственного учета в сельських советах народных депутатов», у якому зазначено, що при об`єднанні двох господарств в одне, особовий рахунок одного із цих господарств зберігається з попереднім його номером, при цьому у нього вносяться додаткові відомості. Номер особового рахунку є постійним для цього господарства на весь період (п`ять років). Під цим номером виписують господарству повідомлення, повістки і т. д., він зазначається у списках господарств, які складаються фінансовими, статистичними та іншими органами при здійсненні кожним із них своєї діяльності.
 
Стверджує, що ОСОБА_2 , не мав правових підстав для набуття земельної ділянки після смерті ОСОБА_6 , а дані, зазначені у погосподарській книзі не відповідають фактичним обставинам і спростовуються тим, що не було законних підстав для відкриття нового особового рахунку 3385 (не пройшло п`ять років); на земельній ділянці з 1958 року знаходиться будинок ОСОБА_1 ; об`єднання земель не могло відбутися у зв`язку з тим, що станом на 01 листопада 1990 року ОСОБА_6 є померлою.
 
Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
 
Відповідно до погосподарських книг:
за 1961-1963 роки особовий рахунок № НОМЕР_3 за господарством ОСОБА_6 (склад сім`ї - голова ОСОБА_6 , діти: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , невістка ОСОБА_11 , онука ОСОБА_12 ) рахується 0,46га;
за 1967-1969 роки особовий рахунок № НОМЕР_4 за господарством              ОСОБА_1 (склад сім`ї: дружина, діти) рахується 0,15 га;
за 1971-1973 роки особовий рахунок № НОМЕР_5 за господарством               ОСОБА_6 (склад сім`ї: вона одна) рахується 0,34 га;
 
за 1971-1973 роки особовий рахунок № НОМЕР_6 за господарством                ОСОБА_1 (склад сім`ї: дружина, діти) рахується 0,25 га;
за 1974-1976 роки особовий рахунок № НОМЕР_7 за господарством               ОСОБА_6 рахується в 1974 році - 1 квартал 0,34 га, 1975, 1976 роки - 0,28 га;
за 1974-1976 роки особовий рахунок № НОМЕР_8 за господарством             ОСОБА_1 (склад сім`ї: дружина, діти) рахується 0,25 га;
за 1977-1979 роки особовий рахунок № НОМЕР_9 , за господарство ОСОБА_6 рахується 0,28 га;
за 1977-79роки особовий рахунок № НОМЕР_10 за господарством ОСОБА_1 (склад сім`ї: дружина, діти) рахується 0,25 га;
за 1980-1982 роки особовий рахунок № НОМЕР_11 за господарством                 ОСОБА_6 рахується 0,28 га;
за 1980-1982 роки особовий рахунок № НОМЕР_12 за господарством                 ОСОБА_1 (склад сім`ї: дружина, діти) рахується 0,25 га;
за 1983-1985 роки особовий рахунок № НОМЕР_13 за господарством                  ОСОБА_6 (склад сім`ї- вона одна) рахується 0,28 га;
за 1983-85 роки особовий рахунок № НОМЕР_14 за господарством ОСОБА_1 (склад сім`ї: дружина, діти) рахується 0,25 га;
за 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_15 за господарством                  ОСОБА_6 (склад сім`ї -вона одна) рахується 0,28 га, в книзі міститься відмітка про смерть 24 березня 1989 рік.
за 1986-90 роки, особовий рахунок № НОМЕР_16 за господарством ОСОБА_1 (склад сім`ї: дружина, діти) рахується 0,25 га.
за 1991-1995 роки особовий рахунок № НОМЕР_17 за господарством                   ОСОБА_1 рахується 0,25 га, з 1994 року і в 1995році - рахується 0,25 га і додатково 0,10 га, в тому числі під будівлею 0,07 га.
за 1986-90 роки, особовий рахунок № НОМЕР_18 за господарством ОСОБА_2 (склад сім`ї: дружина і діти) за господарством рахується: в 1986-1990 роках - 0,06 га;
за 1991-1995 роки особовий рахунок № НОМЕР_19 за господарством ОСОБА_2 рахується з 1991 року 0,34 га;
за 1995-2000 роки особовий рахунок № НОМЕР_20 за господарством              ОСОБА_1 рахується 0,25га;
за 1995-2000 роки особовий рахунок № НОМЕР_21 за господарством ОСОБА_2 рахується 0,35 га;
за 2001-2005 роки особовий рахунок № НОМЕР_20 перекреслено на № НОМЕР_28 за господарством ОСОБА_1 , рахується 0,25 га;
за 2001-2005 роки особовий рахунок № НОМЕР_21 перекреслено на № НОМЕР_29 за господарством ОСОБА_2 рахується 0,35 га;
за 2006-2010 роки особовий рахунок № НОМЕР_22 за господарство ОСОБА_2 рахується 0,35 га;
 
за 2006-2010 роки особовий рахунок № НОМЕР_23 за господарством                  ОСОБА_1 рахується 0,25га;
за 2011-2015 роки особовий рахунок № НОМЕР_24 за господарством                ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , за 2011рік рахується 0,17 га, подальших записів немає;
за 2011-2015 роки особовий рахунок № НОМЕР_25 за господарством ОСОБА_2 , рахується 0,35га.
 
Згідно з наказом від 24 червня 1974 року №171 по радгоспу «Великодимерський» - присадибну ділянку ОСОБА_6 в розмірі 0,34 га зменшено до 0,28 га, закріплено присадибну ділянку 0,06 га за ОСОБА_8 за рахунок присадибної ділянки ОСОБА_6 та дозволено забудову будинку.
 
Відповідно до рішення Великодимерської сільської Ради від 08 вересня 1975 року № 15 затверджено списки норм присадибного землекористування робітників, службовців та інших громадян смт Велика Димерка та проекту впорядкування присадибних земель села. У списку у кварталі 57 є запис « ОСОБА_6 » , де в графі 4 «площа по ЗШК» зазначено                 0,34 га, в графі 5 «фактичне користування» зазначено 0,34 га, в графі 6 «встановити і залишити в користування» зазначено 0,28 га, в графі 7 «в тому числі постійне» зазначено 0,28 га;
наступний запис: « ОСОБА_13 » в графі 4 «площа по ЗШК» та графі 5 «фактичне користування» зазначено 0 га, в графі 6 «встановити і залишити в користування» зазначено 0,06 га, в графі 7 «в тому числі постійне» зазначено 0,06 га. (том 1 а. с. 95, та том 2 а. с. 5);
наступний запис: « ОСОБА_9 », де в графі 4 «площа по ЗШК» зазначено 0,25 га, в графі 5 «фактичне користування» зазначено 0,28 га, в графі 6 «встановити і залишити в користування» зазначено 0,17 га, в графі 7 «в тому числі постійне» зазначено 0,15 га, в графі 8 «в тому числі тимчасове» зазначено 0,02 га.
 
Рішенням виконкому Великодимерської сільської ради від 31 березня              1978 року затверджено наказ від 24 червня 1978 року № 171 про виділення гр. ОСОБА_13 земельної ділянки 0,06 га на АДРЕСА_1 .
 
Згідно з актом про відведення присадибної земельної ділянки в натурі для будівництва житлового будинку ОСОБА_8 відведено вказану земельну ділянку площею 0,06 га з описом суміжних меж і суміжних землекористувачів. З плану відведеної земельної ділянки видно, що вона є шириною по межі з вул . Дімітрова 18 метрів, межа в тилу з городом   ОСОБА_6 - шириною 21,3 м.
 
Рішенням виконкому Броварської районної ради від 20 червня 1983 року            № 282 дозволено виробничо-технічній групі при районному архітекторі виготовлення та оформлення технічної документації на самовільно збудований житловий будинок ОСОБА_8 на вул. Дімітрова ( будинок збудований в 1976 році на земельні ділянці площею 0,06 га, виділеній наказом від 24 червня 1978 року № 175 по радгоспу «Великодимерський» згідно з рішенням сільвиконкому від 31 березня 1978 року).
 
Актом від 15 липня 1983 року будинок ОСОБА_8 введено в експлуатацію.
 
Згідно зі свідоцтвом на забудову індивідуальної садиби від 15 липня                  1983 року № 192 садиба у с. Велика Димерка, вул. Дімітрова , з півночі садиба ОСОБА_14 , зі сходу - вул. Дімітрова, з півдня - садиба                    ОСОБА_6 , з заходу - город ОСОБА_6 ; присадибна ділянка шістсот, відведена ОСОБА_8 для будівництва житлового будинку з фонду радгоспу «Великодимерський» на підставі рішення виконавчого комітету Великодимерської сільської ради від 31 березня 1978 року відповідно до наказу по радгоспу «Великодимерський» від 24 вересня 1974 року № 171. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Броварської районної ради від 20 червня 1983 року № 283.
 
Згідно з довідкою виконавчого комітету Великодимерьскої сільської ради - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті - смт. Велика Димерка, запис № 20.
 
Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
З 1990 року площа земельної ділянки на АДРЕСА_3 становить           0,34 га у зв`язку із об`єднанням площ земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_8 
 
З 1990 року згідно з погосподарськими книгами за цим домоволодінням значиться земельна ділянка, площею 0,34 га. Інструментальним обміром, проведеним землевпорядною організацією під час виготовлення технічної документації для послідуючої приватизації, встановлено, що фактична площа земельної ділянки на АДРЕСА_3 становить 0,3041 га.
 
Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії               від 18 березня 2010 року ЯК № 891988 ОСОБА_4 належить земельна ділянка, площею 0,1000 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3221281201:01:012:0018, адреса: Київська область, Броварський район , смт Велика Димерка.
 
Рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 травня 2010 року № 544 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га для індивідуального житлового будівництва та на земельну ділянку площею 0,1310 га для особистого селянського господарства, загальною площею 0,2810га, які знаходяться у постійному користуванні з 1958р., за рахунок земель, які перебувають у постійному користуванні, в адмінмежах Великодимерської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 травня 2010 року № 544 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га для індивідуального житлового будівництва та на земельну ділянку площею 0,1541 га для особистого селянського господарства, загальною площею 0,3041 га, які знаходяться у постійному користуванні з 1980 року за рахунок земель, які перебувають у постійному користуванні, в адмінмежах Великодимерської селищної ради за адресою: АДРЕСА_3 .
 
Рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 07 жовтня 2010 року № 615 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку, яка була надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та особистого селянського господарства, та передано ОСОБА_2 безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та особистого селянського господарства, загальною площею 0,3041 га, в АДРЕСА_3 .
 
Рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 квітня 2011 року № 70 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, та передано безкоштовно у власність ОСОБА_1 земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15га, та для особистого селянського господарства площею 0,1310га, загальною площею 0,2810га в АДРЕСА_1 .
 
На підставі рішення Великодимерської селищної ради від 07 жовтня           2010 року № 615 ОСОБА_2 отримав два державні акти:
державний акт від 04 квітня 2011 року серії ЯК № 021806 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер № 3221281201:01:012:0048, за адресою: АДРЕСА_3 ;
державний акт від 04 квітня 2011 року серії ЯК № 021807 на право власності на земельну ділянку площею 0,1541 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер                                № 3221281201:01:012:0049, за адресою: АДРЕСА_3 .
 
Згідно з планами меж земельних ділянок за даними державними актами, виданими ОСОБА_2 передані йому у власність дві земельні ділянки є одним масивом, тобто є суміжними між собою, розташовані одна за одною: земельна ділянка для будівництва житлового будинку від вулиці , за нею - ділянка для особистого селянського господарства, суміжним землекористувачем з правої сторони по лінії В-Г є ОСОБА_1 ; земельна ділянка для житлового будівництва є прямокутником неправильної форми з нерівною межею зі сторони суміжної ділянки ОСОБА_1 Зі слів сторін саме в цій частині розташований будинок ОСОБА_2 Будинок                ОСОБА_1 розташований на суміжній ділянці за вказаною викривленою межею. 
 
ОСОБА_1 державні акти на право власності на земельні ділянки, які були йому передані у власність за рішенням Великодимерської селищної ради від 20 квітня 2011 року № 70 не отримував.
 
Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_1 , була виготовлена ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» в 2011 році за заявою-завданням на виконання робіт від замовника ОСОБА_1 щодо земельних ділянок для будівництва житлового будинку 0,15 га і для ведення особистого господарства 0,1310 га, загальний розмір 0,2810 га, місце розташування:   АДРЕСА_1 .
 
Акт встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки ОСОБА_1 складений та підписаний землевласником ОСОБА_1 і представником сільради, проте суміжним землекористувачем ОСОБА_2 даний не підписувався, його підпис відсутній.
 
Згідно з довідкою Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 05 січня 2012 року № 3 на підставі рішення ради            від 08 вересня 1975 року № 15 за ОСОБА_8 затверджено норму присадибного землекористування у розмірі 0,06 га на АДРЕСА_3 .   
 
Згідно з відповіддю архівного сектору Броварської РДА від 16 березня               2018 року № 31 на запит адвоката про надання копії наказу директора радгоспу «Великодимерський» за 1989-1991 роки про виділення земельної ділянки на ім`я ОСОБА_2 чи ОСОБА_8 , а також архівний витяг з рішення виконкому Великодимерської селищної ради за 1990-1991 роки про виділення земельної ділянки ОСОБА_2 чи ОСОБА_8 , надати запитувані документи не має можливості оскільки документи радгоспу за період 1959-1996 роки, а також документи Великодимерської ради за період                                1968-2000 роки були частково викрадені 09 січня 2008 року з приміщення архіву (акт про нестачу справ від 14 січня 2008 року № 1).
 
Відповідно до відповідей Виконкому Велкодимерської селищної ради            від 04 квітня 2018 року на запит адвоката в матеріалах селищної ради відсутні дані про рішення щодо об`єднання земель ОСОБА_6 та             ОСОБА_2 , ОСОБА_2 не надавався дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на земельну ділянку площею 0,06 га.
 
Згідно з технічним паспортом від 18 квітня 2012 року на житловий будинок в АДРЕСА_1 , власником якого є           ОСОБА_1 житловий будинок А-1 - 1957 року побудови, під будинком і будівлями 224 кв. м, з них під будинком - 129 кв. м, під нежилими будівлями - 75 кв . м.
 
Відповідно до витягу земельно-шнурової книги за ОСОБА_1 , на       вул . Дімітрова, рахується земельна ділянка 0,25 га для житлового будівництва, 0,031га для особистого підсобного господарства, разом                 0,281 га.
 
Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20 липня 2012 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 
 
Повідомленням ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» від 28 жовтня 2012 року № 441 надано інформацію про те, що управлінням Держкомзему у Броварському районі Київської області щодо присвоєння кадастрових номерів на земельні ділянки відмовлено у присвоєнні кадастрових номерів на земельні ділянки з огляду на те, що земельні ділянки ОСОБА_1 частково накладаються земельні ділянки ОСОБА_2 .
Згідно з наданими фотокопіями довідок Великодимерської селищної ради:                від 01 вересня 2010 року за ОСОБА_1 значиться земельна ділянка, площею 0,281 га, на АДРЕСА_1 із 1958 року (0,15 га для індивідуального житлового будівництва, 0,131 га для особистого селянського господарства);
від 11 вересня 2013 року № 374 за ОСОБА_1 значиться земельна ділянка, площею 0,55 га на АДРЕСА_1 ;
від 28 листопада 2014 року № 808 за ОСОБА_1 значиться земельна ділянка, площею 0,45 га, на АДРЕСА_1 із 1992 року .
 
Відповідно до акту обстеження 17 квітня 2014 року ОСОБА_1 самовільно захопив шляхом заорювання частину земельної ділянки   ОСОБА_2 , площею 0,09 га, на 

АДРЕСА_3. 2 .     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК Українивизначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
 
Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
 
Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
 
Частиною першою статті 118 ЗК України визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Згідно із частини другої та частини третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян на землю здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.
Відповідно до частини першої статті 154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження.
Відповідно до статті 19 Конституції України, частини третьої статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції України або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Відповідно до частини п`ятої статті 20 ЗК УРСР право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.
 
Частиною першою статті 106-1 ЗК УРСР зазначено, що про те, що перехід права власності на жилий будинок, розташований у сільському населеному пункті, не тягне за собою переходу права користування присадибною земельною ділянкою. Надання присадибної земельної ділянки особі, до якої перейшло право власності на жилий будинок, провадиться на загальних підставах відповідно до вимог цього Кодексу.
 
Судами встановлено, що спірні земельні ділянки виникли з однієї земельної ділянки, яка первісно була передана у користування ОСОБА_6 , як працівнику радгоспу «В-Димерський», та надалі була нею розподілена між дітьми: ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , а частина залишилася у її користуванні. 
 
Відповідно до наказу від 24 червня 1974 року № 171 присадибна ділянка ОСОБА_6 площею 0,34 га зменшено до 0,28 га внаслідок виділу земельної ділянки площею 0,06 га ОСОБА_8 Станом на 1975 рік згідно з рішенням Великодимерської сільської ради від 08 вересня 1975 року № 15 за ОСОБА_6 обліковувалася земельна ділянка площею 0,28 га, за ОСОБА_1 - земельна ділянка площею 0,17 га, за ОСОБА_8 - земельна ділянка площею 0,06 га. Кожен з них мав окреме домогосподарство, а відтак доводи ОСОБА_1  про ведення спільного господарства з матір`ю суперечать зазначеному рішенню Великодимерської сільської ради та показанням свідків. Отже, суди попередніх інстанцій правильно відхилили вказані доводи ОСОБА_1 . 
 
Крім того, посилання заявника на успадкування ним після смерті матері, ОСОБА_6 , земельної ділянки площею 0,28 га, яка перебувала у її користуванні не заслуговує на увагу оскільки всупереч статті 82 ЦПК України ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження цих аргументів. Зокрема, судами встановлено, що на час смерті будинок ОСОБА_6 не був зареєстрований на праві власності за нею, а спірна земельна ділянка - знаходилася у неї в користуванні, отже успадкувати зазначене майно              ОСОБА_1 не міг.
 
Суди попередніх інстанцій встановили, що після смерті ОСОБА_6 дві земельних ділянки площею 0,34 га (0,06 га + 0,28 га) було об`єднано у одне домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Збільшення земельної ділянки відбулося за рахунок землі, що знаходилася у користуванні ОСОБА_6 , а не за рахунок земельної ділянки                        ОСОБА_1 , що підтверджено записами погосподарських та поземельних книг. На зазначену земельну ділянку ОСОБА_2 видано два державних акти на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га та 0,1541га. Аналіз та оцінка долучених до матеріалів справи документів дає підстави вважати, що набуття ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки не порушує прав ОСОБА_1 Доказів, які б підтверджували знаходження будинку чи іншого нерухомого майна ОСОБА_1 на земельній ділянці ОСОБА_2 до суду не надано, що свідчить про недоведеність позовних вимог та їх безпідставність. Отже, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 збільшив свою земельну ділянку за рахунок зменшення земельної ділянки ОСОБА_1 .
 
Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішенняВеликодимерської сільської ради від 20 квітня                    2011 року № 70 в частині, що стосується ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для скасування вказаного рішення.
Суди врахували, що станом на час виготовлення технічної документації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 набув право власності на земельні ділянки на АДРЕСА_3 та отримав державні акти на право власності на них. Отож, виготовляючи технічну документацію ОСОБА_1 не враховано наявність вже сформованих і переданих у власність іншій особі земельних ділянок.
 
Ураховуючи наведене, рішення Великодимерської селищної ради                   від 20 квітня 2011 року № 70, яким затверджено виготовлену на замовлення ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою земельні ділянки площею 0,1500 га та площею 0,1310 га, які частково накладаються на вже передані у власність ОСОБА_2 дві земельні ділянки за адресою:                     АДРЕСА_3 , порушують права ОСОБА_2 , як власника земельних ділянок.
 
Доводи касаційної скарги про те, що судами попередніх інстанцій не враховано ухвали Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року у цій справі є безпідставними і не приймаються колегією суддів. В оскаржуваних рішеннях встановлено необхідні обставини, надано оцінку всім доказам, доводам та аргументам, з приводу яких справа була повернута на новий розгляд. Зокрема, суд першої інстанції встановив розміри земельних ділянок, які перебували у користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_8 ,             ОСОБА_6 , ОСОБА_2 у різні періоди, підстави набуття права власності ОСОБА_2 , відсутність у ОСОБА_1 права користування та права спадкування земельної ділянки після смерті матері, ОСОБА_6 , та інші обставини.
 
Колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій встановлено всі обставини справи та надано правильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам та встановлено відсутність порушення прав ОСОБА_1 внаслідок передачі ОСОБА_2 спірних земельних ділянок.
Натомість судами правильно встановлено, що оскаржуваними                  ОСОБА_2 рішеннями органу місцевого самоврядування порушуються його право власності на земельні ділянки.
 
Інші доводи касаційної скарги щодо встановлення фактичних обставин справи та дослідження доказів були предметом розгляду як місцевим судом, так і судом апеляційної інстанції, їм надана оцінка, а суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями встановлювати нові обставини та переоцінювати надані докази.
 
З огляду на наведене колегія суддів вважає касаційну скаргу необґрунтованою, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня            2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий     Судді: | Д. Д. Луспеник     І. А. Воробйова     Г. В. Кривцова     Р. А. Лідовець     Ю. В. Черняк