ПОСТАНОВА
Іменем України

03 жовтня 2019 року 
Київ
справа №808/3793/13-а
адміністративне провадження №К/9901/6503/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь" 
на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року (колегія суддів: головуючий суддя - Добродняк І.Ю., судді - Бишевська Н.А., Семененко Я.В.)
у справі №808/3793/13-а
за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь" 
до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №0000680021 від 28 березня 2013 року, 

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року Відкрите акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь" (далі - Товариство) звернулось в Запорізький окружний адміністративний суд з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі - СДПІ з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №0000680021 від 28 березня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначило, що вчасно подало до контролюючого органу відповідну звітність, а також самостійно усунуло виявлені у ній помилки, у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування до Товариства штрафних санкцій.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2014 року адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби №0000680024 від 28 березня 2013 року; судові витрати у розмірі 114 грн 70 коп. присуджено на користь Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»» з Державного бюджету України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем своєчасно подано до контролюючого органу відповідну звітність, Товариством самостійно усунуто виявлені у ній помилки, бюджет жодних витрат при цьому не зазнав, а тому висновок податкового органу про порушення позивачем вимог      Податкового кодексу України є необґрунтованим, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач оскаржив зазначену постанову в апеляційному порядку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів задоволено, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2014 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в позові відмовлено. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції зазначив, що помилки, виправлені підприємством шляхом подання уточнюючих розрахунків до поданих раніше податкових розрахунків стосуються, у тому числі, суми нарахованого і виплаченого доходу та сум утриманого податку фізичних осіб, що свідчить про наявність у відповідача підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у відповідності до п. 119.2 ст. 119 ПК України, а також зазначив про наявність правових підстав для кваліфікації правопорушення, допущеного позивачем, як повторного.

Не погодившись з зазначеною постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року та залишити в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2014 року. В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає про помилковість висновків контролюючого органу про наявність правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за порушення Товариством вимог п. 119.2 ст. 119 ПК України, оскільки останнє подало податкову звітність у встановлений законом строк, недостовірні відомості або помилки податкової звітності про суми доходів не зазначало і його дії не призвели до заподіяння збитків державі.

26 березня 2015 року від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому контролюючий орган зазначає про законність і обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій та безпідставність доводів, викладених в касаційній скарзі.

22 січня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Пунктом 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, у період з 11.03.2013 по 15.03.2013 СДПІ з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі проведено камеральну перевірку щодо подання з недостовірними відомостями та помилками податкової звітності за ф. № 1ДФ ВАТ «Запоріжсталь» за І квартал 2011 року - І квартал 2012 року, ІІІ квартал 2012 року.

За результатами перевірки складено акт від 15 березня 2013 року №233/24-0/22191230 (а.с. 11-21) (далі - Акт перевірки).

Контролюючий орган дійшов висновку про порушення Товариством порядку ведення податкового обліку при наданні звітних податкових розрахунків за ф. 1 ДФ, а саме: надання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку з недостовірними відомостями та помилками: 

- за І квартал 2011 року по строку 10.05.2011 (фактично надані 04.05.2011 №9002725653, № 9002729658, № 9002737591, № 9002739082, № 9002740786, №9002755447);

- за ІІ квартал 2011 року по строку 09.08.2011 (фактично надані 26.07.2011 №9005421082; 27.07.2011 № 9005435577, № 9005436746, № 9005439186, №9005440491; 29.07.2011 № 871);

- за ІІ квартал 2011 року по строку 09.11.2011 (фактично надані 27.10.2011 №9009572922, № 9009577979, № 9009587257);

- за IV квартал 2011 року по строку 09.02.2012 (фактично надані 30.01.2012 №9014608086, № 9014612321, № 9014621475);

- за І квартал 2012 року по строку 10.05.2012 (фактично надані 26.04.2012 № 9022247125, № 9022249303, № 9022252458);

-          за ІІІ квартал 2012 року по строку 09.11.2012 (фактично надані 05.11.2012 №9068726424, № 9068726738, № 9068727211, № 9068798506, № 9068729483).

Контролюючий орган зазначив, що дані камеральної перевірки свідчать про подання Товариством податкової звітності (форма № 1 ДФ) з недостовірними відомостями та помилками за І квартал 2011 року, II квартал 2011 року, III квартал 2011 року, IV квартал 2011 року, І квартал 2012 року, III квартал 2012 року, що є порушенням пп. «б» п.      176.2      ст.      176      розділу      IV Податкового кодексу України.

Відповідальність платника передбачена ч. 2 п. 119.2 ст. 119 глави II розділу  II Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010  із змінами та доповненнями».

На підставі Акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №0000680024, яким до ВАТ «Запоріжсталь» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 1 020 грн, за платежем податок на доходи фізичних осіб.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку викладеним вище обставинам, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакції, чинній на момент їх виникнення.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з ст. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, у тому числі, подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, якщо інше не визначено нормами цього Кодексу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби  за  місцем свого розташування. Такий розрахунок подається незалежно від того, виплачує чи ні доходи платникам податку зазначена особа  протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається. 

Відповідно до ст. 51 ПК України Податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого)  на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку органу державної податкової служби за місцем свого обліку.

Пунктом 119.2 ст. 119 ПК України встановлено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень. 

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1 020 гривень. 

Згідно з п. 50.1, 50.2 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім митної декларації або обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку. 

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний  період, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються. 

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем на виконання вказаних норм подано уточнюючі розрахунки податкової звітності за формою 1 - ДФ з виправленими помилками, а саме за І квартал 2011 року - від 08.02.2013 №9017140627; за II квартал 2011 року - від 08.02.2013 №9017140631; за III квартал 2011 року - від 08.02.2013 №9017140634; за IV квартал 2011 року - від 08.02.2013 №9017140633; за І квартал 2012 року - від 08.02.2013 №9086969602; за III квартал 2012 року - від 08.02.2013 №9086969787.

Враховуючи те, що позивачем було своєчасно подано до контролюючого органу податкову звітність та самостійно усунуто виявлені помилки, жодних збитків державі при цьому позивач своїми діями не завдав, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість висновків контролюючого органу про порушення позивачем вимог п. 119.2 ст. 119 ПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 345 КАС України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального права, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до помилкового скасування рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь" - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року скасувати, заливши в силі Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2014 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач  І. А. Гончарова

Судді                                                                                                     І. Я. Олендер

                                                                                                      Р. Ф. Ханова