Постанова
Іменем України
 
25 вересня 2019 року
м. Київ
 
справа № 668/11614/15-ц
провадження № 61-21855св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Сімоненко В. М.,
суддів: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,
Штелик С. П.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , газета «Вечірній Херсон», товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа-група «Вечірній Херсон»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Херсонської області 
від 02 червня 2016 року у складі колегії суддів: Стародубця М. П., 
Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я., 
 
ВСТАНОВИВ: 
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , газети «Вечірній Херсон» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.
Позов обґрунтовано тим, що у випуску НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 газети « Вечірній Херсон» (автор статт - ОСОБА_3 ) розміщено фото Херсонського міського голови ОСОБА_1. із написом «Коррупционер» та інтерв`ю із виконуючим обов`язки голови Херсонської міської партійної організації «ВО «Батьківщина» ОСОБА_2 під назвою (далі - мовою оригіналу) « ОСОБА_5 выгнали из партии», згідно із яким ОСОБА_2 публічно звинуватив Херсонського міського голову у корупції та хабарництві.
Зокрема, у вищезазначеному інтерв`ю неправдиво та неправомірно зазначається, що (далі - мова та граматика оригіналу): «Например, увольнять одиозных чиновников ОСОБА_6 отказался потому, что это, по его словам, команда профессионалов, с которой ему комфортно работать… Скорее всего, в то время, когда партийцы разрабатывали систему реорганизации, «команда профессионалов» нашла свой подход к мэру, объяснив, чем могут быть полезны не городу, а именно городскому голове. И сколько на этом городской голова может заработать».
Інформація, розповсюджена в офіційному засобі масової інформації, не відповідає дійсності, оскільки не підтверджена фактами. Вважав, що вказана в статті інформація викладена не як громадська думка, а висловлює факти, що, на його думку, по своїй природі є фактичним звинуваченням у вчиненні корупційного діяння, та є кримінальним злочином. 
Оскільки факту притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, передбаченої Кримінальним кодексом України за вчинення злочину, та відповідного вироку, який набрав чинності, немає, а тому просив визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_2 під час інтерв`ю в статті, автором якої є ОСОБА_3 , в газеті «Вечірній Херсон» НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3, що опублікована під назвою (далі - мовою оригіналу) « ОСОБА_5 выгнали из партии» та зобов`язати ОСОБА_2 , редакцію газети «Вечірній Херсон» (засновник та видавець - ТОВ «Медіа-група «Вечірній Херсон») і автора статті ОСОБА_7 спростувати поширену недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 протягом одного тижня після набрання рішенням суду законної сили, в той же спосіб, в який вона була поширена, а саме: розмістити у друкованому засобі масової інформації газети «Вечірній Херсон».
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_2 під час інтерв`ю (автор статті ОСОБА_3 ) в газеті «Вечірній Херсон» НОМЕР_1 
від ІНФОРМАЦІЯ_3, що опублікована під назвою « ОСОБА_5 выгнали из партии».
Зобов`язано ОСОБА_2 , редакцію газети «Вечірній Херсон» (засновник та видавець - ТОВ «Медіа-група «Вечірній Херсон») та автора статті Тарасюк Ольгу оприлюднити спростування поширеної недостовірної інформації стосовно Херсонського міського голови ОСОБА_1. протягом одного тижня після набрання законної сили рішення суду, в той же спосіб, в який вона була поширена, а саме: розмістити спростування у друкованому засобі масової інформації - газеті «Вечірній Херсон».
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог, оскільки вважав, що недостовірна інформація, поширена в друкованому засобі масової інформації, є негативною по відношенню до позивача, містить у собі звинувачення зневажливо-принизливого характеру, що порушує його право на повагу до гідності і честі, а також формує стійке негативне ставлення читачів. Оскільки відповідачем не доведено достовірності надрукованої інформації, існують правові підстави для задоволення позовних вимог.
Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 02 червня 2016 року заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25 грудня 
2015 року скасовано і ухвалено нове судове рішення.
Позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано недостовірною інформацію, поширену виконуючим обов`язки голови Херсонської міської партійної організації «Всеукраїнського об`єднання «Батьківщина» ОСОБА_2 . під час інтерв`ю, надрукованого в газеті «Вечірній Херсон» НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 в статті під назвою « ОСОБА_5 выгнали из партии», автором якої зазначена ОСОБА_3 , а саме: « ОСОБА_8 выгнали из партии»; « мэром были наняты чиновники, ранее даже судимые по статьям, таким, как мошенничество, присвоении бюджетных средств»; «команда профессионалов» нашла свой подход к мэру, объяснив, чем они могут быть полезны не городу, а именно городскому голове. И сколько на этом городской голова может заработать…»; « старые чиновники, вместо того, чтобы быть сокращенными, остались работать в горсовете и даже получали более высокие должности».
Визнано негативною, недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію Херсонського міського голови ОСОБА_1 інформацію, опубліковану у випуску НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 газети «Вечірній Херсон» під фото Херсонського міського голови, а саме: надпис «коррупционер».
Зобов`язано ОСОБА_2 протягом тижня з дня набрання законної сили рішення суду спростувати недостовірну інформацію, поширену під час інтерв`ю газеті «Вечірній Херсон», а саме: « взяточника ОСОБА_1 выгнали из партии»; «мэром были наняты чиновники, ранее даже судимые по таким статьям, как мошенничество, присвоении бюджетных средств»; «команда профессионалов» нашла свой подход к мэру, объяснив, чем они могут быть полезны не городу, а именно городскому голове. И сколько на этом городской голова может заработать…»; « старые чиновники, вместо того, чтобы быть сокращенными, остались работать в горсовете и даже получали более высокие должности» тим самим шляхом, що була ним поширена, тобто в інтерв`ю газеті «Вечірній Херсон», або у (разі неможливості) будь-якому іншому друкованому засобу інформації, що випускається.
Зобов`язано редакцію газети «Вечірній Херсон» (засновник та видавець - 
ТОВ «Медіа-група «Вечірній Херсон») протягом тижня опублікувати спростування недостовірної інформації, викладеної у статті « ОСОБА_5 выгнали из партии».
Ухвалюючи нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , апеляційний суд зробив висновок про виключення з числа відповідачів ОСОБА_7 , оскільки вказане ім`я фізичної особи не відповідає вимогам статті 28 ЦК України, не ідентифікує її у суспільних відносинах та процесуальному статусі як сторони у спорі. Крім того, апеляційний суд вважав за необхідне залучити співвідповідачем у справу 
ТОВ «Медіа-група «Вечірній Херсон», яке є засновником друкованого засобу масової інформації. 
Апеляційний суд вважав, що задовольняючи повністю позовні вимоги та визнаючи недостовірною інформацію без конкретизації, яку саме, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у зазначеній статті міститься інформація, яка не оскаржується позивачем і є такою, що являє собою оціночні судження, думку, переконання, критичну оцінку певних фактів.
Короткий зміст вимог та доводів, наведених у касаційній скарзі
14 червня 2016 року   ОСОБА_9 засобами поштового зв`язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, з урахуванням уточненої редакції касаційної скарги, просить скасувати рішення Апеляційного суду Херсонської області 
від 02 червня 2016 року в частині часткового задоволення позовної заяви ОСОБА_1 таухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. При цьому посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав 
ОСОБА_2 спростувати інформацію, яку відповідач не поширював, оскільки вказана інформація викладена в назві статті, яку склав засіб масової інформації. Крім того, судом апеляційної інстанції в порушення норм процесуального права зобов`язано позивача надати пояснення на позовну заяву (фактично - уточнити позовні вимоги), зокрема, щодо конкретизації інформації, яку позивач просив визнати недостовірною. Відтак, за результатами розгляду позовної заяви, в якій йшлося про недостовірність фрази «команда профессионалов» нашла свой подход к мэру, объяснив, чем могут быть полезны не городу, а именно городскому голове. И сколько на этом городской голова может заработать», судом першої інстанції було вирішено питання щодо спростування та визнання недостовірною такої інформації, в той час, як рішенням апеляційного суду зобов`язано спростувати набагато більший обсяг інформації.  
Висновок суду про недостовірність поширеної інформації та визнання її такою, що порочить честь і гідність позивача, не відповідає дійсності, оскільки інформація, викладена в інтерв`ю газети «Вечірній Херсон», є оціночним судженням та суб`єктивною критикою кадрової політики міського голови.
Крім того, судом апеляційної інстанції було замінено учасників справи, що свідчить про порушення принципу диспозитивності цивільного судочинства.
Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_2 оскаржує рішення Апеляційного суду Херсонської області від 02 червня 2016 року в частині часткового задоволення позовної заяви. 
В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції не оскаржується, а тому у касаційному порядку не переглядається.
Доводи інших учасників справи
Заперечення на касаційну скаргу не надходило.
Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з суду першої інстанції та зупинено виконання рішення Апеляційного суду Херсонської області від 02 червня 2016 року.
Справу № 668/11614/15-ц передано до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати касаційного цивільного суду 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.
Короткий зміст встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи
Судами встановлено, що у випуску НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 газети «Вечірній Херсон» (автор статті ОСОБА_3 ) розміщено фото Херсонського міського голови із написом «Коррупционер» та інтерв`ю із виконуючим обов`язки голови Херсонської міської партійної організації «ВО» Батьківщина» ОСОБА_2 під назвою (далі - мовою оригіналу) « ОСОБА_5 выгнали из партии».
Відповідно до тексту інтерв`ю, викладеного у статті, зазначалося, що (далі - мова та граматика оригіналу): «…Например, увольнять одиозных чиновников ОСОБА_6 отказался потому, что это, по его словам, команда профессионалов, с которой ему комфортно работать…. Скорее всего, в то время, когда партийцы разрабатывали систему реорганизации, «команда профессионалов» нашла свой подход к мэру, объяснив чем они могут быть полезны не городу, а именно городскому голове. И сколько на этом городской голова может заработать… ».
Висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду касаційної скарги та застосовані норми права
Відповідно до статті 32 Конституції Україникожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Згідно зі статтею 201 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.
У частині першій статті 277 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.
Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування.
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час, як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права.
Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Разом із тим, слід відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак в цілому контексті є оцінюючими судженнями з урахуванням вживаних слів та виразів з використанням мовно-стилістичних засобів.
Судження - це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.
У справі, що переглядається, судами встановлено, що фото ОСОБА_1 із написом «корупціонер» та інформація, викладена в інтерв`ю, містить стверджувальні вислови, які вказують на вчинення позивачем корупційних дій, які чинним законодавством кваліфікуються як злочин, що в свою чергу, дискредитує його, зокрема як Херсонського міського голову, формуючи відповідну негативну оцінку його дій з точки зору дотримання закону.
Відповідно до частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Європейський суд з прав людини зауважує, термін «приватне життя» є широким поняттям, що не має вичерпного визначення, і поширюється на безліч аспектів самоідентифікації людини, наприклад, на ім`я особи та зображення, і включає в себе її фізичну та психологічну цілісність. Репутація і честь людини є частиною її самоідентифікації і психологічної цілісності, а тому також охоплюються поняттям приватне життя (BOGOMOLOVA v. RUSSIA, № 13812/09, § 51, ЄСПЛ, 20 червня 2017 року).
Відносно фотографій Європейський Суд вказав, що зображення особи є одним із головних атрибутів її особистості, оскільки воно розкриває унікальні характеристики особи і відрізняє особу з-поміж інших. Право на захист свого зображення є, таким чином, однією з головних складових особистого розвитку. Воно передбачає, головним чином, право особи контролювати використання цього зображення, в тому числі і не дозволяти його опублікувати. Хоча головною метою статті 8 є захист особи від неправомірного втручання з боку державної влади, вона не лише зобов`язує державу утримуватись від такого втручання: окрім такого негативного заходу, можуть існувати позитивні зобов`язання, невід`ємні від ефективної поваги до приватного або сімейного життя особи. Ці зобов`язання можуть передбачати здійснення заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин осіб між собою. Це стосується також захисту зображення особи від зловживання з боку інших осіб (VON HANNOVER v. GERMANY (No. 2), № 40660/08, 60641/08, § 96, 98, ЄСПЛ, 07 лютого 2012 року).
Положеннями статті 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених статті 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Разом із тим, ОСОБА_2 та представником засновника засобу масової інформації не надано належних та допустимих доказів правдивості відомостей, викладених в інтерв`ю.
Таким чином, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникненя спірних правовідносин), з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 10, 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент виникненя спірних правовідносин), дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з того, що відповідач не довів обставин, на які посилався як на обґрунтування своїх заперечень.
Суд не приймає посилання касаційної скарги на те, що судом апеляційної інстанції було замінено учасників справи, що свідчить про порушення принципу диспозитивності цивільного судочинства.
Частиною першою статті 15 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Разом із тим, ОСОБА_2 не доведено, що залучення апеляційним судом до участі у справі ТОВ «Медіа-група «Вечірній Херсон», порушує саме його право чи цивільний інтерес. 
Встановивши, що зміст статті, стиль, характер та манера викладеної в ній зазначеної інформації безпосередньо стосується позивача, за встановленими у справі обставинами не відповідає дійсності, є недостовірною та принижує ділову репутацію ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав наявними правові підстави для спростуванню конкретизованої інформації у передбачений законом спосіб.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди ОСОБА_2 з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення апеляційного суду в оскаржуваній частині постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення - без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2017 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Херсонської області від 02 червня 2016 рокудо закінчення касаційного провадження у справі, а тому колегія суддів поновлює виконання рішення Апеляційного суду Херсонської області від 02 червня 2016 року.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Апеляційного суду Херсонської області від 02 червня 2016 року залишити без змін.
Поновити виконання рішення Апеляційного суду Херсонської області 
від 02 червня 2016 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                 В. М. Сімоненко
 
Судді:
А. А. Калараш
 
С. Ю. Мартєв
 
Є. В. Петров
 
С. П. Штелик