П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
12 вересня 2019 року
м. Київ
Справа № 9901/889/18
Провадження № 11-430заі19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року (судді Васильєва І. А., Пасічник С. С., Юрченко В. П., Ханова Р. Ф., Хохуляк В. В.) у справі № 9901/889/18 за позовом  ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) про визнання протиправною бездіяльності та
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.   У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до ВККС, Вищої ради правосуддя (далі - ВРП), у якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність ВККС через несвоєчасну передачу заяви позивача від 07 вересня 2015 року (вх. № 8вк-7040/15 від 09 вересня 2015 року) до ВРП;
- визнати протиправною бездіяльність ВККС щодо нерозгляду заяви позивача від 07 вересня 2015 року (вх. № 8вк/7040/15 від 09 вересня 2015 року) протягом розумного строку;
- визнати протиправною та нечинною ухвалу ВРП від 27 вересня 2018 року № 10357/0/18-18.
2.   На обґрунтування позову  ОСОБА_1 зазначив, що 05 лютого 2015 року він звернувся в порядку статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність Прокуратури м. Києва, Печерського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі - Печерське РУ ГУ МВС України в м. Києві), в якій просив суд зобов`язати прокуратуру зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (далі - ЄРДР) подане позивачем повідомлення про злочин від 26 листопада 2014 року і надати йому документи, що підтверджують прийняття і реєстрацію в ЄРДР указаного повідомлення про злочин (відомості, зазначені в частині п`ятій статті 214 КПК України).
3.   У зв`язку з нерозглядом його скарги відповідно до статті 306 КПК України протягом 72 годин, позивач звернувся до ВККС зі скаргою від 07 вересня 2015 року (вх. № 8вк-7040/15 від 09 вересня 2015 року) про притягнення до дисциплінарної відповідальності суддів Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проте Комісія протягом розумного строку скаргу позивача не розглянула, а в подальшому, з набранням чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), заяву (скаргу) позивача передала до ВРП лише в липні 2018 року. 
4.   На думку позивача, вказана бездіяльність ВККСє протиправною.
Короткий зміст рішення суду попередньої інстанції
5.   Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 19 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року, відмовив у відкритті провадження у справі в частині позовної вимоги, заявленої до ВРП.
6.   Рішенням від 13 березня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відмовив у задоволенні позову  ОСОБА_1 до ВККС про визнання протиправною бездіяльності.
7.   Судове рішення мотивовано тим, що позивач не довів суду належними й допустимими доказами порушення відповідачем його прав, свобод та інтересів, а перевірка скарги та її тривала (на думку позивача) непередача для розгляду до ВРП відбулися з поважних причин унаслідок великої завантаженості ВККС, що підтверджено наданими Комісією документальними доказами.
Короткий зміст та обґрунтування наведених у апеляційній скарзі вимог
8.   Не погодившись із вказаним судовим рішенням,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначив, що на порушення статей 244, 246 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в оскаржуваному рішенні відсутні будь-які мотиви відхилення аргументів позову про те, що передача заяви (скарги) позивача до ВРП відбулася не 15 листопада 2016 року, про що безпідставно стверджує суд, спираючись на твердження Комісії з посиланням на її ж службову записку, а 26 липня 2018 року (вх. № 6716/0/20-18), що підтверджується ухвалою ВРП від 27 вересня 2018 року № 10357/0/18-18 в особі члена ВРП ОСОБА_5 , яка ВККС під сумнів не ставилася.
9.   Крім того, суд не встановив, хто саме відповідає за бездіяльність щодо нерозгляду заяви (скарги) позивача в період з 15 листопада 2016 року по 26 липня 2018 року, оскільки не залучив ВРП третьою особою у справі.
10.        Скаржник також зазначив, що суд при визначені розумності строку розгляду заяви (скарги) позивача не застосував до спірних правовідносин положення Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР), якими визначені строки розгляду таких звернень, та норми процесуальних кодексів, якими встановлені процесуальні строки розгляду справ, віднесених до відповідних юрисдикцій, які можуть слугувати критерієм при визначені розумності строку розгляду заяви (скарги).
11.        На підставі викладеного  ОСОБА_1  просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.
Позиція інших учасників справи
12.        У відзиві на апеляційну скаргу Комісія зазначила, що оскаржуване рішення відповідає вимогам КАС України щодо його законності й обґрунтованості.
13.        На думку ВККС, твердження скаржника про незастосування судом до спірних правовідносин установленого Законом № 393/96-ВР терміну розгляду звернень громадян, а також норм процесуальних кодексів, що визначають процесуальні строки розгляду справ відповідних юрисдикцій, є безпідставними, оскільки відповідно до статті 12 Закону № 393/96-ВР його дія не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним законодавством, Законом № 1402-VIII та КАС України.
14.        При цьому суд правильно вказав, що ані Закон України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI), ані Регламент Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затверджений рішенням ВККС від 08 червня 2011 року № 1802/зп-11 (далі - Регламент; у редакціях, чинних на час звернення ОСОБА_1 зі скаргою до Комісії), не містили будь-якого обмеження щодо часу проведення перевірки скарги до відкриття дисциплінарної справи, а також терміни її передачі на розгляд до ВРП з урахуванням пункту 31 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII.
15.        У зв`язку з викладеним Комісія просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2019 року без змін.
Рух апеляційної скарги
16.        Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 06 травня 2019 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року та призначила справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на підставі пункту 1 частини першої та частини третьої статті 311 КАС України, оскільки у справі відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та зважаючи на характер спірних правовідносин, який не вимагає участі сторін.
Установлені судом першої інстанції обставини справи
17.        05 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся в порядку статті 303 КПК України до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність Прокуратури м. Києва, Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві, в якій просив суд зобов`язати прокуратуру зареєструвати в ЄРДР подане ним повідомлення про злочин від 26 листопада 2014 року й надати йому документи, що підтверджують прийняття та реєстрацію в ЄРДР вказаного повідомлення про злочин (відомості, зазначені в частині п`ятій статті 214 КПК України).
18.        22 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив суд невідкладно вирішити питання передання справи до належного суду, оскільки з лютого 2015 року його скарга, подана в порядку КПК України, не передана до іншого суду за підсудністю.
19.        07 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ВККС із заявою про притягнення суддів Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з: незаконною відмовою в доступі до правосуддя; безпідставному затягуванні або невжитті заходів щодо розгляду заяви чи справи протягом строку, встановленого законом; порушення правил щодо відводу (самовідводу).
20.        Вказана скарга (заява) була зареєстрована секретаріатом Комісії 09 вересня 2015 року за вх. № 8вк-7040/15.
21.        Як зазначила ВККС у відзиві на позов, згідно з пунктом 14.2.2 пункту 14.2 розділу ХІV «Дисциплінарне провадження щодо судді» Регламенту Комісії (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) перевірку скарги (заяви) на прийнятність до розгляду здійснював член Комісії ОСОБА_8 (відповідно до частини шостої статті 93 Закону № 2453-VI.
22.        Перевіривши заяву (скаргу) ОСОБА_1 на прийнятність до розгляду, Комісія листом від 17 лютого 2016 року № 8вк-7040/15 повідомила ОСОБА_1 про те, що ВККС ініціювала перевірку відповідно до Закону № 2453-VI.
23.        У подальшому на підставі пункту 31 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ Комісія 15 листопада 2016 року передала ВРП скаргу ОСОБА_1 для розгляду, що підтверджується витягом з реєстру № 7 передачі справ за скаргами (заявами) до ВРП від 15 листопада 2016 року (а. с. 57).
24.        Вважаючи протиправною бездіяльність ВККС щодо несвоєчасної передачі його заяви від 07 вересня 2015 року (вх. № 8вк-7040/15 від 09 вересня 2015 року) на розгляд ВРП, а також щодо нерозгляду вказаної заяви протягом розумного строку, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновку суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
25.        Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
26.        Згідно з частиною першою статті 93 Закону № 2453-VI (тут і далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дисциплінарне провадження - це процедура розгляду звернення з метою встановлення обставин, що можуть бути підставою дисциплінарної відповідальності судді.
27.        Частиною другою цієї статті визначено, що право на звернення зі скаргою (заявою) щодо поведінки судді, яка може мати наслідком дисциплінарну відповідальність судді, має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх представників.
28.        На підставі частини шостої вказаної статті секретаріат відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, реєструє скаргу (заяву) в день її надходження і проводить автоматизований розподіл між членами цього органу. Перевірка скарги (заяви) на прийнятність до розгляду здійснюється визначеним таким чином членом відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, або, за дорученням такого члена органу, інспектором органу, що здійснює дисциплінарне провадження.
29.        Пунктом 1 частини першої статті 94 Закону № 2453-VI визначено, що дисциплінарне провадження щодо суддів місцевих та апеляційних судів здійснює ВККС.
30.        З матеріалів справи убачається, що 07 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ВККС із заявою про притягнення суддів Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з: незаконною відмовою в доступі до правосуддя; безпідставному затягуванні або невжитті заходів щодо розгляду заяви чи справи протягом строку, встановленого законом; порушення правил щодо відводу (самовідводу).
31.        Вказана скарга (заява) була зареєстрована секретаріатом Комісії 09 вересня 2015 року за вх. № 8вк-7040/15.
32.        Перевіривши заяву (скаргу) ОСОБА_1 на прийнятність до розгляду, Комісія листом від 17 лютого 2016 року № 8вк-7040/15 повідомила ОСОБА_1 про те, що ВККС ініціювала перевірку заяви відповідно до Закону № 2453-VI.
33.        Відповідно до підпункту 14.3.1 пункту 14.3 розділу ХІV «Дисциплінарне провадження щодо судді» Регламенту ВККС (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за зверненням, яке відповідає встановленим частиною третьою статті 93 Закону № 2453-VI вимогам, проводиться перевірка даних про наявність підстав для відкриття дисциплінарної справи чи відмову у її відкритті та притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Така перевірка здійснюється членом Комісії у порядку, встановленому Законом, або за його дорученням інспектором.
34.        Згідно з підпунктом 14.3.6 пункту 14.3 розділу ХІV «Дисциплінарне провадження щодо судді» Регламенту за результатами перевірки член Комісії складає висновок з викладенням фактів та обставин, виявлених у ході перевірки, та пропозицією про відкриття чи відмову у відкритті дисциплінарної справи.
35.        Таким чином, за зверненням, яке відповідає встановленим Законом № 2453-VI вимогам та не підлягає поверненню, членом органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо суддів, проводиться перевірка даних про наявність підстав для відкриття дисциплінарного провадження.
36.        При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, Закон № 2453-VI та Регламент ВККС не містили будь-яких обмежень щодо часу проведення перевірки даних про наявність підстав для відкриття дисциплінарної справи чи відмову в її відкритті.
37.        30 вересня 2016 року набрав чинності Закон № 1402-VIII, пунктом 31 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» якого визначено, що заяви (скарги) щодо поведінки суддів місцевих та апеляційних судів, отримані ВККС до набрання чинності цим Законом, передаються для розгляду ВРП, якщо на день набрання чинності цим Законом Комісією не прийнято рішення про відкриття або відмову у відкритті дисциплінарної справи.
38.        Згідно зі статтею 108 Закону № 1402-VIII дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати ВРП у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог цього Закону.
39.        Матеріалами справи встановлено, що Комісія 15 листопада 2016 року на підставі пункту 31 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII передала ВРП скаргу ОСОБА_1 для розгляду, що підтверджується витягом з реєстру № 7 передачі справ за скаргами (заявами) до ВРП від 15 листопада 2016 року (а. с. 57).
40.        При цьому, як установив суд першої інстанції, несвоєчасне передання скарги на розгляд до ВРП Комісія підтвердила великою завантаженістю, про що надала суду довідку про роботу ВККС з дисциплінарної практики, відповідно до якої:
- станом на 09 грудня 2014 року попереднім складом Комісії до її нового складу було передано 7726 нерозглянутих дисциплінарних справ;
- у період з 10 грудня 2014 року по 29 вересня 2016 року Комісією зареєстровано 19222 скарги (заяви) щодо поведінки суддів;
- станом на 29 вересня 2016 року загальна кількість скарг становила 26948;
- згідно з пунктом 31 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII для розгляду до ВРП загалом було передано 12283 скарги (заяви), по яким ВККС не було прийнято рішення про відкриття або відмову у відкритті дисциплінарної справи (а. с. 56).
41.        За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що перевірка скарги ОСОБА_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності суддів Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та її тривала (на думку позивача) непередача для розгляду до ВРП відбулися з поважних причин унаслідок великої завантаженості ВККС, що підтверджено наданими Комісією документальними доказами. 
42.        Вказані обставини унеможливлюють задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності ВККС щодо несвоєчасної передачі його заяви (скарги) від 07 вересня 2015 року (вх. № 8вк-7040/15 від 09 вересня 2015 року) на розгляд ВРП, а також щодо нерозгляду вказаної заяви протягом розумного строку.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
43.        Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
44.        На підставі статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
45.        Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, то апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 266, 308, 311, 315, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                 О. С. Золотніков
Судді:                                Н. О. Антонюк                                                            Л. М. Лобойко
                                           Т. О. Анцупова                                                           Н. П. Лященко
                                           С. В. Бакуліна                                                            О. Б. Прокопенко
                                           В. В. Британчук                                                              В. В. Пророк
                                           Ю. Л. Власов                                                                   Л. І. Рогач
                                           М. І. Гриців                                                                 О. М. Ситнік
                                           Ж. М. Єленіна                                                            О. С. Ткачук
                                           О. Р. Кібенко                                                                   О. Г. Яновська
                                           В. С. Князєв