ПОСТАНОВА
Іменем України

21 листопада 2019 року 
м. Київ
справа № 2340/4711/18
адміністративне провадження № К/9901/19663/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №  2340/4711/18
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та Смілянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду (суддя Руденко А. В.) від 05 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Літвіна Н. М., Коротких А. Ю., Федотов  І.  В.) від 10 червня 2019 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 11 лютого 2019 року, просила:
- визнати протиправними дії Черкаського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в частині відмови у внесенні змін до актового запису про народження позивача № 517 від 16 липня 1981 року, складеного Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, а саме змінити дату народження її біологічної матері - ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_3 на ІНФОРМАЦІЯ_4;
- зобов`язати Черкаський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 № 517 від 16 липня 1981 року, складеного Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, а саме змінити дату народження її біологічної матері ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_3 на ІНФОРМАЦІЯ_4.
2. Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що у трьохмісячному віці позивач була усиновлена ОСОБА_3 . У чотирнадцятирічному віці дізналась про факт її усиновлення. Її біологічною матір`ю є ОСОБА_4 ОСОБА_5 . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 29 червня 2016 року Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було внесено запис про народження позивача № 517 від 16 липня 1981 року, матір`ю позивача зазначена ОСОБА_2 , за національністю «єврейка». У зв`язку з усиновленням позивача 29 липня 1981 року до актового запису № 517 від 16 липня 1981 року були внесені зміни, а саме прізвище « ОСОБА_6 » було змінене на « ОСОБА_7 », ім`я « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », по батькові « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », дата народження з ІНФОРМАЦІЯ_5 на ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також були внесені зміни про матір позивача, а саме прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », ім`я « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 », по батькові « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 », дата народження з ІНФОРМАЦІЯ_3 на ІНФОРМАЦІЯ_7. Позивач дізналась, що її біологічна матір насправді мала іншу дату народження, а саме ІНФОРМАЦІЯ_8, а не ІНФОРМАЦІЯ_9. Для отримання преференцій в державі Ізраїль як особа єврейської національності, а також для ідентифікації належності позивача та її дітей до національності євреїв у позивача виникла необхідність встановлення родинного зв`язку з її біологічною матір`ю, у зв`язку з чим позивач звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про народження № 517 від 16 липня 1981 року. Проте, відповідач листом №  5455/16.1-01-11 від 21 вересня 2018 року відмовив позивачу у внесенні змін до актового запису з тих підстав, що з моменту усиновлення позивача правовий зв`язок між біологічною матір`ю та позивачем припинено. Оскільки це є перепоною для подальшого оформлення позивачем документів для самоідентифікації її як єврейки і підтвердження її походження (сімейного древа), вважає протиправними дії відповідачів, що стосується внесення зазначених змін до актового запису про народження.
3. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Смілянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.
4. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2019 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.
5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 10 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
6. Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу касаційної скарги; відкрито касаційне провадження у цій справі; установлено строк для подачі відзиву.
7. 27 серпня 2019 року та 29 серпня 2019 року до Верховного Суду від Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та Смілянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області надійшли відзиви на касаційну скаргу, в яких відповідачі просять відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
8. 29 серпня 2019 року та 03 вересня 2019 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшли відповіді на відзив, в яких позивач просить відхили доводи відповідачів та задовольнити касаційну скаргу.
9. Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2019 року закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що  позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5, про що Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було складено актовий запис № 517 від 16 липня 1981 року.
11. Згідно вказаного запису прізвище, ім`я та по батькові позивача було ОСОБА_16 . Матір`ю ОСОБА_16 зазначена ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 
12. Відповідно до рішення Смілянського міськвиконкому Черкаської області № 435 від 29 липня 1981 року позивач ОСОБА_16 була усиновлена, та до актового запису були внесені зміни, а саме:
- в графі «відомості про дитину» з « ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » змінено на « ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »;
- в графі «Відомості про матір» з « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » змінено на « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 »;
- в графі «Відомості про батька» з « ОСОБА_18 » змінено на « ОСОБА_19 ».
13. ОСОБА_1 звернулась до Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження № 517 від 16 липня 1981 року Смілянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якій просила змінити дату народження її біологічної матері ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_3 на ІНФОРМАЦІЯ_4.
14. Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області листом № 5455/16.1-01.11 від 21 вересня 2018 року відмовив позивачу у внесенні змін до актового запису з тих підстав, що з моменту усиновлення правовий зв`язок між позивачем та біологічною матір`ю припинено.
15. Вважаючи відмову у внесенні змін до актового запису протиправною, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
16. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили з того, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
17. Суди попередніх інстанцій, керуючись вимогами Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, а також Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, на підставі встановлених обставин справи, дійшли висновку, що оскільки рішення Смілянського міськвиконкому Черкаської області № 435 від 29 липня 1981 року про усиновлення позивача не скасоване та не визнане недійсним, підстави для внесення змін до актового запису Смілянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 517 від 16 липня 1981 року про біологічну матір позивача відсутні.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
18. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
19. Зокрема, скаржник у касаційній скарзі здійснює виклад обставин справи та надає їм відповідну оцінку, цитує норми процесуального та матеріального права, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваним судовим рішенням про відмову у задоволенні позовних вимог. Також, скаржник наводить свої міркування щодо тлумачення та застосування вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
20. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з такого.
21. Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч. 1, 2, 3 ст. 49 Цивільного кодексу)
22. Аналогічні за змістом положення закріплені у ст. 2 Закону України від 01 липня 2010 року №  2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI).
23. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону № 2398-VI), тобто дій/подій, що впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.
24. Як вірно зазначив апеляційний суд, з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17 та від 23 січня 2019 року у справі № 807/45/17, у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.
25. Проте, суди попередніх інстанцій, дійшли передчасного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
26. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.
27. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).
28. Відповідно до п. 1.1. розд. І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
29. Отже, з метою внесення відповідних змін до актових записів цивільного стану зацікавлена особа подає до уповноваженого органу заяву, а відповідний орган має скласти обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. При цьому, у разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
30. Проте, в оскаржуваних судових рішеннях відсутні посилання та не встановлювалося коли та у який спосіб позивач звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, а також не надавалася оцінка листу Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 5455/16.1-01.11 від 21 вересня 2018 року, яким відмовлено позивачу у внесенні змін до актового запису, на відповідність вимогам ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-VI. Крім цього, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди не встановили наявність або відсутність обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому, що є рішенням органу державної реєстрації актів цивільного стану у розумінні Закону № 2398-VI.
31. Отже, висновки судів попередніх інстанцій є передчасними та ґрунтуються на не в повній мірі досліджених фактичних обставинах справи.
32. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що судом першої та апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, зокрема, ч. 4 ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 244 КАС України, згідно з якими суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
33. Не зважаючи на те, що у межах цієї справи не можливо встановити наявність або відсутність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позовних вимог без дослідження зазначених вище обставин, суди попередніх інстанцій, не запропонували особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає та які впливають на вирішення справи по суті.
34. Отже, суди попередніх інстанцій не виконали обов`язку щодо вжиття всіх передбачених законом заходів, необхідних для з`ясування обставин справи.
35. За змістом ч. 1, 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
36. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
37. Враховуючи викладене, Суд доходить висновку, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.
38. Під час нового розгляду судам слід врахувати вищенаведене та ухвалити законне та обґрунтоване рішення за результатами повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.
39. Крім цього, Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Також, при виборі і затосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).
40. За таких обставин справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
41. Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у справі № 2340/4711/18 скасувати.
Справу направити на новий судовий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. О. Шишов