П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
05 вересня 2019 року 
м. Київ 
 
Справа № 9901/958/18
Провадження № 11-364заі19
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
за участю: 
секретаря судового засідання - Орєшко Ю. О.,
представника відповідача - Русакової І. Г.,
розглянула в судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 березня 2019 року (судді Шипуліна Т. М., Бившева Л. І., Гончарова І. А., Олендер І. Я., Ханова Р. Ф.),
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
Короткий зміст та обґрунтування наведених у позовній заяві вимог
1.   У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) від 13 листопада 2018 року № 3457/0/15-18 «Про тимчасове відсторонення судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності».
2.   Позов мотивовано тим, що оскаржуване рішення не містить посилань на визначені законом підстави його ухвалення та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків. Позивач стверджує, що передбачені частиною першою статті 64 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» підстави для його прийняття, а саме наявність судової стадії кримінального провадження, станом на 13 листопада 2018 року не настали. Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що клопотання від 08 листопада 2018 року про тимчасове відсторонення його від здійснення правосуддя є таким, що подано повторно, оскільки містить посилання на ті ж самі правові підстави і фактичні обставини, які було наведено у попередньому клопотанні від 21 червня 2018 року. Також, на переконання позивача, висновки ВРП про наявність ризику завдання шкоди авторитету судової влади у випадку продовження здійснення правосуддя суддею ОСОБА_1 ґрунтуються виключно на припущеннях. Позивач акцентував увагу на тому, що під час виконання ним повноважень щодо здійснення правосуддя у період з 27 серпня по 12 листопада 2018 року (проміжок часу з моменту закінчення застосованого вперше тимчасового відсторонення з подальшим його продовженням на стадії досудового розслідування та до моменту застосування тимчасового відсторонення на стадії судового провадження) немає відомостей щодо подання скарг на дії судді ОСОБА_1 або задоволення відводів стосовно нього з підстав наявності кримінального провадження щодо цього судді.
 
Короткий зміст рішення суду попередньої інстанції
3.   Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 11 березня 2019 року відмовив у задоволенні позову.
4.   Суд виходив із того, що спірне рішення ВРП є законним і обґрунтованим, у ньому визначені мотиви, з яких відповідач дійшов висновку про наявність правових підстав для відсторонення судді від здійснення правосуддя. За висновком суду клопотання заступника Генерального прокурора від 08 листопада 2018 року № 9443/0/8-18, яке було задоволене оскаржуваним рішенням ВРП, не є поданим повторно, його заявлено після отримання судом обвинувального акта у кримінальному провадженні № 42018000000000500, тобто на стадії судового провадження у суді першої інстанції. Водночас у ВРП були обґрунтовані та передбачувані підстави вважати, що наявність судового провадження у кримінальній справі щодо судді ОСОБА_1 , яке стосується вчинення корупційного злочину та злочину, пов`язаного із незаконним володінням зброєю, може дискредитувати повагу до правосуддя та не відповідає морально-етичним принципам поведінки судді. За цих обставин здійснення суддею правосуддя не відповідає ризикам запобігання поширенню суспільного обурення і підриву суддівського авторитету та довіри суспільства до системи правосуддя в цілому. Крім того, суд першої інстанції установив відсутність передбачених частиною першою статті 65 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» підстав для скасування рішення ВРП.
 
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог
5.   В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 березня 2019 року й ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
6.   Скаржник вважає, що висновки суду першої інстанції про існування негативного суспільного резонансу та завдання шкоди авторитету судової влади у зв`язку із судовим розглядом кримінального провадження за обвинуваченням судді ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів є припущеннями, які не підтверджуються жодними доказами. Водночас позивач звертає увагу на відсутність відомостей щодо подачі скарг на дії судді та задоволених відводів у період з 27 серпня по 13 листопада 2018 року з підстав існування згаданого кримінального провадження. У зв`язку із цим скаржник наполягає на необґрунтованості спірного рішення ВРП, недоведеності наведених у ньому мотивів та помилковості висновків суду першої інстанції щодо законності його прийняття.
 
Позиція учасників справи стосовно апеляційної скарги
7.   У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач наполягає на необґрунтованості наведених у ній доводів, вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення. На думку відповідача, доводи скаржника висновків суду не спростовують.
8.   У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
 
Рух апеляційної скарги
9.   Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 06 травня 2019 року відкрила провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 березня 2019 року, а ухвалою від 11 червня 2019 року призначила справу до розгляду в судовому засіданні.

 
Установлені обставини справи
10.        Указом Президента України від 15 лютого 2007 року № 113/2007 ОСОБА_1 призначено строком на п`ять років суддею Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, а Указом від 01 листопада 2007 року переведено на посаду судді Голосіївського районного суду міста Києва.
11.        Постановою Верховної Ради України від 23 лютого 2012 року № 4455-VI ОСОБА_1 обрано безстроково на посаду судді Голосіївського районного суду міста Києва.
12.        05 березня 2018 року Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ) внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) кримінальне провадження за № 42018000000000500 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК).
13.        23 квітня 2018 року суддю ОСОБА_1 було затримано відповідно до статей 208, 482 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Під час невідкладного особистого обшуку у нього виявлено та вилучено пістолет моделі «Glock-43» №  НОМЕР_1 (придатна до стрільби короткоствольна нарізна вогнепальна зброя, калібр 9х19 мм), відокремлений магазин з 6 патронами (боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї, калібр 9х19 мм).
14.        24 квітня 2018 року заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) Холодницький Н. І. повідомив ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК (неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди).
15.        Рішенням ВРП від 25 квітня 2018 року надано згоду на утримання судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 під вартою.
16.        Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів; визначено заставу в сумі 120 000 грн із покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КК.
17.        Рішенням ВРП від 02 травня 2018 року суддю ОСОБА_1 тимчасово - до 24 червня 2018 року відсторонено від здійснення правосуддя.
18.        04 травня 2018 року НАБУ зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження № 52018000000000425 за фактом зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК. Цього ж дня зазначене кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадженням № 42018000000000500.
19.        15 червня 2018 року до ВРП надійшло клопотання заступника Генерального прокурора - керівника САП Холодницького Н. І. про продовження строку тимчасового відсторонення судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності строком на два місяці.
20.        Постановою заступника Генерального прокурора - керівника САП Холодницького Н. І. від 18 червня 2018 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000000500 до чотирьох місяців.
21.        Рішенням ВРП від 20 червня 2018 року № 1943/0/15-18 клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від здійснення правосуддя повернуто без розгляду.
22.        21 червня 2018 року заступник Генерального прокурора - керівник САП Холодницький Н. І. повторно звернувся до ВРП з клопотанням про продовження строку тимчасового відсторонення цього судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності строком на два місяці.
23.        Рішенням ВРП від 25 червня 2018 року № 2018/0/15-18 зазначене клопотання задоволено частково, суддю ОСОБА_1 відсторонено від здійснення правосуддя до 24 серпня 2018 року.
24.        Позивач оскаржив це рішення ВРП до суду.
25.        Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 05 вересня 2018 року у справі № 9901/706/18 визнано протиправним і скасовано рішення ВРП від 25 червня 2018 року № 2018/0/15-18.
26.        Постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 січня 2019 року згадане рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду скасовано та ухвалено нове судове рішення - про відмову в задоволенні позову (провадження № 11-1155заі18).
27.        29 липня 2018 року заступником Генерального прокурора - керівником САП Холодницьким Н. І . повідомлено ОСОБА_1 про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368, частиною першою статті 263 КК.
28.        У період з 27 серпня по 12 листопада 2018 року ОСОБА_1 здійснював правосуддя на посаді судді Голосіївського районного суду міста Києва.
29.        10 жовтня 2018 року до Солом`янського районного суду міста Києва передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 42018000000000500 стосовно судді ОСОБА_1 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368, частиною першою статті 263 КК, а також стосовно ОСОБА_4 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частинами четвертою та п`ятою статті 27, частиною третьою статті 368 КК.
30.        11 жовтня 2018 року обвинувальний акт надійшов до Солом`янського районного суду міста Києва. Кримінальному провадженню присвоєно номер 1-кп/760/2022/18 (номер справи 760/26347/18). 
31.        08 листопада 2018 року заступник Генерального прокурора - керівника САП Холодницький Н. І. звернувся до ВРП з клопотанням № 9443/0/8-18 про тимчасове відсторонення судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
32.        13 листопада 2018 року ВРП прийняла рішення № 3457/0/15-18, яким тимчасово відсторонила суддю Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263, частиною третьою статті 368 КК, або закриття вказаного кримінального провадження.
33.        Рішення мотивовано тим, що наявність кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів може поставити під сумнів його безсторонність як судді при здійсненні правосуддя і зашкодити авторитету судової влади, що не узгоджується з високими стандартами поведінки судді. Водночас доводи прокурора про наявність ризиків впливу судді ОСОБА_1 . на свідків, вчинення ним інших злочинів, а також підроблення доказів у кримінальному провадженні ВРП оцінила як такі, що не підтверджуються матеріалами клопотання та такими, що на цій стадії не мають правового значення.
34.        Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14 лютого 2019 року у справі № 760/26347/18 (провадження № 1-кп/760/2022/18) за результатами проведення підготовчого судового засідання судом не встановлено підстав для закриття провадження і повернення обвинувального акта. Справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
35.        Вважаючи рішення ВРП від 13 листопада 2018 року № 3457/0/15-18 незаконним, позивач звернувся до суду із цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування
36.        Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
37.        Відповідно до положень статті 131 Основного Закону в Україні діє ВРП, яка, серед іншого, ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя.
38.        Згідно із частинами першою - третьою статті 155-1 КПК рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності ухвалюється ВРП на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом.
39.        Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності подається до ВРП стосовно судді, який є підозрюваним, обвинувачуваним (підсудним) на будь-якій стадії кримінального провадження.
40.        Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності повинно відповідати вимогам частини другої статті 155 цього Кодексу.
41.        Згідно з частиною другою статті 155 КПК у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) посада, яку обіймає особа; 5) виклад обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного, обвинуваченого сприяло вчиненню кримінального правопорушення; 6) виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; 7) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.
42.        Крім того, порядок та підстави відсторонення судді від здійснення правосуддя визначені законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про Вищу раду правосуддя».
43.        Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді може бути повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення лише Генеральним прокурором або його заступником. Суддя може бути тимчасово відсторонений від здійснення правосуддя на строк не більше двох місяців у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом. Рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя ухвалюється ВРП.
44.        Пунктом 1 частини першої статті 62 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» передбачено, що суддю може бути тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя за рішенням ВРП у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
45.        Суддя відстороняється від здійснення правосуддя з дня ухвалення ВРП рішення про його тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя на строк, зазначений у рішенні, який не може становити більше двох місяців. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження (частина одинадцята статті 63 цього ж Закону).
46.        Відповідно до частини першої статті 3 КПК:
досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (пункт 5);
кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10);
притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (пункт 14);
судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (пункт 24).
47.        Відповідно до частини шостої статті 64 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» повторне звернення Генерального прокурора або його заступника із клопотанням про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності або із клопотанням про продовження строку такого відсторонення стосовно судді в межах одного кримінального провадження не допускається, крім випадків скасування попереднього рішення ВРП судом.
48.        Згідно з частиною першою статті 65 цього ж Закону рішення ВРП про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, продовження строку такого відсторонення може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати; 2) рішення не підписано будь-ким із складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні; 3) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
 
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
49.        Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах від 18 жовтня 2018 року (справа № 9901/514/18, провадження № 11-920заі18) та від 27 червня 2019 року (справа № 9901/776/18, провадження № 11-133заі19) висловила правову позицію, за якою передбачена частиною шостою статті 64 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» заборона повторного звернення із клопотанням, зокрема, про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності в межах одного кримінального провадження установлена з метою унеможливлення багаторазового звернення з таким клопотанням за наявності однакових підстав та фактичних обставин застосування такого заходу забезпечення у кримінальному провадженні. Такий підхід законодавця спрямований на виключення ситуацій зловживання правом звернення із зазначеним клопотанням правоохоронними органами та забезпечення гарантій суддівської незалежності та недоторканності.
50.        Загальний максимальний строк тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності з урахуванням можливості продовження такого строку на стадії досудового розслідування становить чотири місяці, протягом яких досудове розслідування має бути завершеним. Ці законодавчі гарантії недоторканності та імунітету судді мають дисциплінувати і орієнтувати сторону обвинувачення на необхідність завершення досудового розслідування щодо відстороненого судді у строки, встановлені законом для відсторонення.
51.        При цьому такий ліміт строку відсторонення судді від здійснення правосуддя не поширюється на застосування вказаного заходу кримінального провадження на стадії судового провадження, для якого встановлено спеціальний строк - до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
52.        Тобто застосування тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя на стадії досудового розслідування та судового провадження в межах одного кримінального провадження не є тотожними за юридичним змістом, підставами, значимістю, метою і тривалістю застосування.
53.        Конституційний Суд України у Рішенні від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 у справі № 1-28/2017 зазначив, що наслідками направлення в порядку, передбаченому  статтею 291 КПК, та надходження до суду обвинувального акта є набуття особою, щодо якої складено такий обвинувальний акт, нового процесуального статусу - обвинуваченого (підсудного), а також початок нової процесуальної стадії кримінального провадження - стадії судового провадження у суді першої інстанції.
54.        Отже, початок стадії судового провадження пов`язується не з проведенням підготовчого засідання у кримінальній справі, як помилково вважав позивач, а із фактом направлення до суду та отримання ним обвинувального акта.
55.        Суд першої інстанції встановив, що 10 жовтня 2018 року до Солом`янського районного суду міста Києва передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 42018000000000500 стосовно, зокрема, судді ОСОБА_1 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368, частиною першою статті 263 КК. Наступного дня згаданий обвинувальний акт надійшов до цього суду, кримінальному провадженню було присвоєно номер 1-кп/760/2022/18 (номер справи 760/26347/18). У подальшому Солом`янський районний суд міста Києва, не знайшовши за результатами підготовчого судового засідання підстав для повернення обвинувального акта, ухвалою від 14 лютого 2019 року призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
56.        Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що клопотання заступника Генерального прокурора від 08 листопада 2018 року № 9443/0/8-18 про тимчасове відсторонення судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від здійснення правосуддя, подане на стадії судового провадження, не може трактуватись як повторне в межах одного кримінального провадження стосовно попереднього ініціювання відсторонення та його продовження.
57.        При цьому, як встановив суд, вперше тимчасове відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя було обумовлене існуванням ризику того, що цей суддя під час досудового розслідування може перешкоджати процесуальним діям слідства у кримінальному провадженні № 42018000000000500, натомість клопотання заступника Генерального прокурора від 08 листопада 2018 року № 9443/0/8-18, яке задовольнила ВРП оскаржуваним рішенням, було заявлено після отримання судом обвинувального акта у названому кримінальному провадженні та обґрунтовано метою запобігання шкоди авторитету судової влади та довірі суспільства до неї, а також негативному впливу судді ОСОБА_1 на значення доказів (знищення чи підроблення документів, вплив на свідків та інше).
58.        Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що клопотання заступника Генерального прокурора від 08 листопада 2018 року № 9443/0/8-18 про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_1 не може вважатися таким, що подано повторно у розумінні положень КПК.
59.        Надаючи оцінку висновкам ВРП, які підтримав суд першої інстанції, про те, що наявність кримінального провадження  за обвинуваченням судді ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зокрема корупційного кримінального правопорушення, може поставити під сумнів безсторонність цього судді при здійсненні правосуддя, зашкодити авторитету судової влади і довірі суспільства до неї, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.
60.        У пункті 20 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки вказано, що судді не можуть ефективно здійснювати правосуддя без довіри громадськості, адже вони є частиною суспільства, якому служать. Їм слід бути обізнаними щодо очікувань громадськості від судової системи та скарг на її функціонування.
61.        У преамбулі Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, йдеться про те, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.
62.        У пункті 22 Висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що суспільна довіра та повага до судової влади є гарантіями ефективності системи правосуддя: поведінка суддів у їхній професійній діяльності, зрозуміло, розглядається громадськістю як необхідна складова довіри до судів.
63.        Пунктом 33 Висновку № 18 (2015) Консультативної ради європейських суддів «Позиція судової влади та її відносини з іншими гілками державної влади в умовах сучасної демократії» визначено, що судді повинні поводитися доброчесно як під час виконання своїх функцій, так і в особистому житті, відповідати за свою поведінку, якщо це входить до загальноприйнятих норм.
64.        Відповідно до пункту 2 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
65.        Згідно зі статтею 58 цього ж Закону питання етики суддів визначаються Кодексом суддівської етики, що затверджується з`їздом суддів України за пропозицією Ради суддів України.
66.        Відповідно до статті 1 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.
67.        Зазначені вище положення міжнародних документів, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Кодексу суддівської етики визначають, що авторитет судової влади має вселяти довіру суспільства до здійснення правосуддя.
68.        Задовольняючи клопотання заступника Генерального прокурора - керівника САП Холодницького Н. І. про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя, ВРП керувалася тим, що наявність кримінального провадження за  обвинуваченням судді ОСОБА_1 за частиною першою статті 263, частиною третьою статті 368 КК може поставити під сумнів безсторонність цього судді при здійсненні правосуддя і з огляду на міжнародні принципи і стандарти поведінки судді та норми національного законодавства зашкодити авторитету судової влади і довірі суспільства до неї. 
69.        Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення, ВРП відповідно до вимог Закону України «Про Вищу раду правосуддя» послалася на визначені законом підстави і мотиви, за яких вона дійшла висновку про необхідність застосування згаданого заходу забезпечення кримінального провадження.
70.        Доводи апелянта з приводу недоведеності та необґрунтованості висновків ВРП, підтриманих судом першої інстанції, про те, що наявність кримінального провадження  за обвинуваченням судді ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів може поставити під сумнів безсторонність цього судді при здійсненні правосуддя, зашкодити авторитету судової влади і довірі суспільства до неї, не заслуговують на увагу.
71.        На думку Великої Палати Верховного Суду, наявність у судді, який виконує свою професійну функцію, статусу обвинуваченого у вчиненні, зокрема, корупційного злочину та злочину, що стосується незаконного володіння зброєю, беззаперечно можуть викликати у пересічного громадянина сумнів у добросовісності та безсторонності цього судді та мати наслідком підрив суддівського авторитету і довіри суспільства до системи правосуддя у цілому.
72.        Посилання скаржника на відсутність у період з 27 серпня по 12 листопада 2018 року (тобто з моменту закінчення застосованого вперше тимчасового відсторонення з подальшим його продовженням на стадії досудового розслідування та до моменту застосування тимчасового відсторонення на стадії судового провадження) випадків щодо подання скарг на його дії або задоволення відводів стосовно нього з підстав наявності кримінального провадження не спростовують наведених вище висновків.
73.        Європейський суд з прав людини, розглядаючи питання обсягу судового розсуду при оцінці актів та дій органів державної влади під час реалізації їх виключної компетенції, указав на те, що за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів.
74.        Враховуючи, що виключно ВРП як колегіальний, незалежний конституційний орган державної влади та суддівського самоврядування, який діє в Україні, наділена повноваженнями ухвалювати рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя, встановлення наявності або відсутності правових підстав для цього здійснюється нею за її власною оцінкою.
75.        Як було зазначено вище, рішення ВРП містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення, як і мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
76.        На думку Великої Палати Верховного Суду, у розглядуваному випадку немає підстав стверджувати, що висновки відповідача є свавільними, нераціональними, не підтвердженими доказами або помилковими щодо фактів.
77.        Крім того, у ході судового розгляду судом не встановлено наявності й передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 65 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» підстав для скасування рішення ВРП.
78.        Щодо доводів позивача про те, що суд першої інстанції не встановив обставини о перевірки ВРП наявності у судді ОСОБА_1 статусу підозрюваного, оскільки повідомлення про підозру від 24 квітня 2018 року було здійснено не уповноваженою на це особою, чим порушено вимоги пункту 3 частини першої статті 481 КПК, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що повноваженнями щодо перевірки процесуального порядку вручення письмового повідомлення про підозру ВРП не наділена ні кримінальним процесуальним законом, ні Законом України «Про Вищу раду правосуддя», ані іншими законами. Питання ж про законність і обґрунтованість вручення судді письмового повідомлення про підозру не Генеральним прокурором або його заступником, а іншим прокурором має вирішуватися в межах кримінального провадження і не належить до компетенції ВРП. Такий правовий висновок містить, зокрема, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі № 800/536/17.
79.        Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання протиправним і скасування рішення ВРП. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.
80.        Інших висновків суду першої інстанції, окрім тих, яким надано оцінку вище, скаржник у своїй апеляційній скарзі не заперечує.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
81.        Оцінюючи у межах наведених в апеляційній скарзі доводів та вимог висновки суду першої інстанції та установлені під час вирішення спору обставини, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками цього суду про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування спірного рішення відповідача.
82.        Згідно зі статтею 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
83.        Велика Палата Верховного Суду вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального права, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, а тому підстав для його скасування та ухвалення нового рішення немає.
 
Висновки щодо розподілу судових витрат
84.        Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
85.        Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 266, 308, 310, 316, 322 КАС, Велика Палата Верховного Суду,
 
ПОСТАНОВИЛА:
 
1. Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 березня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий суддя-доповідач | | В. С. Князєв
Судді: | | |
| Н. О. Антонюк | | О. Р. Кібенко
| Т. О. Анцупова | | Н. П. Лященко
| С. В. Бакуліна | | О. Б. Прокопенко
| В. В. Британчук | | В. В. Пророк
| Ю. Л. Власов | | Л. І. Рогач
| М. І. Гриців | | О. М. Ситнік
| Д. А. Гудима | | В. Ю. Уркевич
| Ж. М. Єленіна | | О. Г. Яновська