ПОСТАНОВА
Іменем України

06 листопада 2019 року 
Київ
справа №826/5621/17
адміністративне провадження №К/9901/8447/19, К/9901/8509/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
за участю:
секретаря судового засідання: Приходько Н.І.
представника позивача та третьої особи - Ярошенка С.М.
представника відповідача -   Усачової А.І.
представників Акціонерного товариства "Укртрансгаз" - Болдіна В.В., Галкіна В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №826/5621/17
за позовом Народного депутата України ОСОБА_3 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправною, незаконною та скасування постанови в частині, провадження по якій відкрито 
за касаційними скаргами Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2017 року (головуючий суддя - Федорчук А.Б.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року (колегія суддів у складі головуючого судді: Коротких А.Ю., суддів: Ганечко О.М., Сорочка Є.О.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Народний депутат України ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), третя особа - ОСОБА_2 , в якому просив: 
1.1. визнати протиправною та незаконною постанову НКРЕКП від 10.04.2017 року № 494 в частині посилання в пункті 1 Переліку деяких постанов НКРЕКП, що скасовуються, на «рядки 8-52 додатку до»; 
1.2. скасувати з моменту прийняття формулювання «рядки 8-52 додатку до» в пункті 1 Переліку деяких постанов НКРЕКП, що скасовуються, затвердженого постановою НКРЕКП від 10.04.2017 року № 494.
2. Позовна заява мотивована тим, що  НКРЕКП скасовуючи Постанову НКРЕКП від 28.03.2017 р. № 348 лише в частині (рядок 8-52 додатку до цієї Постанови) діяла всупереч прийнятому одноголосно усному рішенню на відкритому засіданні НКРЕКП від 10.04.2017 р., а відтак порушила порядок та спосіб, передбачений статтею 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» оформлення у Постанові усного рішення НКРЕКП про скасування деяких Постанов НКРЕКП, що є підставою для визнання протиправною Постанови НКРЕКП від 10.04.2017 р. № 494 в частині скасування рядків 8-52 Постанови НКРЕКП від 28.03.2017 р. № 348.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій  
3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2017 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року, адміністративний позов задоволений повністю.
4. Рішення судів мотивовані тим, що п. 1 Постанови №494 НКРЕКП фактично внесено зміни в постанову НКРЕКП від 28.03.2017 року №348 "Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і точок виходу для ПАТ "Укртрансгаз", а не скасовано її в цілому. Таким чином,  НКРЕКП порушила порядок та спосіб, передбачений статтею 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» щодо оформлення у Постанові усного рішення НКРЕКП про скасування деяких Постанов НКРЕКП.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" та Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг звернулися до Верховного Суду із касаційними скаргами, в яких просять їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування касаційних скарг заявники зазначили, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою доводи відповідача про відсутність у позивача правових підстав для звернення до суду із даним позовом. У ході судових засідань позивач не надав жодних доказів застосування до нього оскаржуваної постанови НКРЕКП.
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг також вказала, що відповідно до протоколу засідання НКРЕКП від 10.04.2017 року №35 на зазначеному засіданні було розглянуто питання про призупинення дії та внесення змін до деяких постанов НКРЕКП з метою недопущення підвищення загального  рахунку для побутових споживачів природного газу та прийнято рішення щодо скасування попередніх рішень про встановлення тарифів на послуги транспортування та розподілу природного газу як плати за потужність, за результатами якого НКРЕКП ухвалила постанову №494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».  В результаті прийняття даної постанови з 01.04.2017 року діють тарифи, визначені постановами НКРЕКП від 29.12.2015 №3159, від 24.03.2016 №421-463, від 26.05.2016 №850. При цьому, ніякого подвоєння встановлених тарифів на послуги розподілу природного газу для газорозподільних підприємств та на транспортування природного газу магістральними газопроводами для  ПАТ "Укртрансгаз" не відбулося.
Касатор - НКРЕКП наголосила, що в порушення норм процесуального права, судом апеляційної інстанції не було розглянуто клопотань НКРЕКП про скасування заходів забезпечення позову.
Акціонерне товариство "Укртрансгаз" у своїй касаційній скарзі зазначило, що оскаржуваними судовими рішеннями фактично скасовано тарифи на послуги транспортування природного газу для точок входу до газотранспортної системи (для газовидобувних підприємств), передбачених пунктами 1 - 7 Постанови НКРЕКП від 28.03.2017 № 348. Таким чином, відсутність чинних тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу до газотранспортної системи та точок виходу з газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз" унеможливлює отримання АТ "Укртрансгаз" від суб`єктів ринку природного газу (зокрема - від газовидобувних підприємств, що подають природний газ в газотранспортну систему Товариства) плати за фактичне використання ними потужності відповідних точок входу до газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз" через відсутність однієї з істотних умов договору - вартості послуги розподілу потужності.
Касатор звернув увагу на те, що на засіданні НКРЕКП 10.04.2017 року Відповідачем, на підставі доповіді та відповідного письмового обґрунтування Директора Департаменту із регулювання відносин у нафтогазовій сфері ОСОБА_5 було винесено на голосування НКРЕКП та прийнято рішення про скасування та внесення необхідних змін до попередньо прийнятих НКРЕКП нормативно-правових актів, в тому числі - про внесення змін до постанови НКРЕКП "Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і точок виходу для АТ "Укртрансгаз"" від 28 березня 2017 року № 348 у відповідній частині. Зокрема, було скасовано рядки 8 - 52 додатку до зазначеної постанови НКРЕКП від 28 березня 2017 року № 348 в частині встановлення тарифів для віртуальних точок виходу з ГТС до газорозподільних систем, що є складовою тарифу на послуги розподілу природного газу, який побутові споживачі природного газу сплачують газорозподільним підприємствам. 
Акціонерне товариство "Укртрансгаз" також вказало, що відповідно до матеріалів відеозапису відкритого засідання НКРЕКП 10.04.2017 представники фракції Радикальної партії Олега Ляшка та голова НКРЕКП п. ОСОБА_4 наголошували на необхідності скасування саме тих постанов НКРЕКП, які набрали чинності 01.04.2017, що призводили до підвищення загального рахунку для побутових споживачів природного газу. В свою чергу, тарифи, встановлені рядками 1-7 постанови НКРЕКП від 28.03.2017 № 348 для газовидобувних підприємств, на підвищення загального рахунку для побутових споживачів природного газу не впливають, оскільки ціну на природний газ для потреб населення та для виробництва теплової енергії для потреб населення регулює Кабінет Міністрів України, шляхом покладення на окремих суб`єктів ринку природного газу спеціальних обов`язків, на підставі Закону України "Про ринок природного газу". 
Касатор зауважив, що тарифи, встановлені рядками 1-7 постанови НКРЕКП від 28.03.2017 № 348 для газовидобувних підприємств, на підвищення загального рахунку для побутових споживачів природного газу не впливають, оскільки ціну на природний газ для потреб населення та для виробництва теплової енергії для потреб населення регулює Кабінет Міністрів України, шляхом покладення на окремих суб`єктів ринку природного газу спеціальних обов`язків, на підставі Закону України "Про ринок природного газу".
6. Ухвалами відкриті касаційне провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2017 року.
7. Верховний Суд ухвалою від 25 квітня 2019 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу.
8. Позивач надав відзив на касаційні скарги, в якому просив залишити їх без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9.  04.04.2017 року на веб-сайті НКРЕКП розміщено інформацію про засідання Комісії, що проводилось у формі відкритого слухання, із зазначенням питань порядку денного, зокрема про призупинення дії та внесення змін до деяких постанов НКРЕКП з метою недопущення підвищення загального рахунку для побутових споживачів газу.
10. На офіційному веб-сайті НКРЕКП в розділі «Матеріали до засідання на 10 квітня 2017 року» було розміщено «Обґрунтування Департаменту із регулювання відносин у нафтогазовій сфері до рішення про призупинення дії та внесення змін до деяких постанов НКРЕКП з метою недопущення підвищення загального рахунку для побутових споживачів природного газу» (надалі - Пояснювальна записка), з додатками Проектів внесення змін до постанов НКРЕКП від 28.03.2017 року №348-386, 388-391.
11. В Пояснювальній записці зазначено наступне: «З огляду на зазначене вище, з метою сприяння захисту вразливих споживачів та соціального захисту побутових споживачів, Департамент пропонує внести зміни до постанов НКРЕКП від 28.03.2017 року № 348-386, 388-391. Департаментом розроблено відповідні проекти постанов НКРЕКП, які пропонуються НКРЕКП до розгляду та затвердження», до матеріалів справи залучено копії документів взятих з офіційного веб-сайту НКРЕКП.  
12. 10 квітня 2017 року НКРЕКП було прийнято постанову №494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (надалі - Постанова №494).
13. У відповідності до п. 1 Постанови №494, скасовано деякі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з переліком, а саме: рядки 8 - 52 додатку до постанови НКРЕКП від 28.03.2017 року N 348 "Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і точок виходу для ПАТ "Укртрансгаз".
14. Не погоджуючись із прийнятою Постановою, вважаючи її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із позовом за захистом порушених прав та законних інтересів.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
16. Аналізуючи доводи, викладені у касаційних скаргах, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
17. «У відповідності до частин 1-3 статті 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22.09.2016 року №1540-VIII(далі - Закон №1540-VIII) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Роботу Регулятора забезпечують його центральний апарат і територіальні органи.
18. Згідно зі ст. 3 Закону №1540-VIII, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.
19. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.
20. Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.
21. Частинами 1, 2 ст. 14 Закону №1540-VIII, встановлено, що засідання Регулятора є основною формою його роботи як колегіального органу. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті. Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію. У разі розгляду Регулятором питання, що містить таємну інформацію, порядок доступу до якої регулюється законом, Регулятор приймає рішення про розгляд такого питання в режимі закритого слухання.
22. Відповідно до п. 1.1, п. 1.4 Регламенту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 06 грудня 2016 року №2133 (надалі - Регламент №2133), цей Регламент установлює порядок організації діяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), пов`язаної із здійсненням її повноважень. НКРЕКП у межах своїх повноважень, на підставі та на виконання актів законодавства видає постанови і розпорядження, організовує і контролює їх виконання. Голова НКРЕКП видає накази з питань щодо державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг. Керівник апарату видає накази, розпорядження та доручення з питань, що належать до його компетенції відповідно до Закону України "Про державну службу" та розподілу функціональних обов`язків.
23. Згідно з п. 7.5 Регламенту №2133 перелік питань, що виносяться на розгляд НКРЕКП, інформація про місце, дату і час проведення засідань у формі відкритих слухань оприлюднюються не пізніше як за три робочі дні до дня проведення засідання на офіційному веб-сайті НКРЕКП.
24. Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2017 року на веб-сайті НКРЕКП розміщено інформацію про засідання Комісії, що проводилось у формі відкритого слухання, із зазначенням питань порядку денного, зокрема про призупинення дії та внесення змін до деяких постанов НКРЕКП з метою недопущення підвищення загального рахунку для побутових споживачів газу.
25. Відповідно до п. 7.7 Регламенту №2133 відповідні структурні підрозділи, питання яких винесені на розгляд засідання НКРЕКП, не пізніше як за чотири робочі дні (до 14-00) до дня проведення засідання готують проекти рішень НКРЕКП, зокрема проекти постанов або розпоряджень, що пропонуються до прийняття, та обґрунтування до них, які підписуються керівником структурного підрозділу та візуються членом НКРЕКП, відповідно до розподілу обов`язків, одержані зауваження та пропозиції, а також аргументована позиція НКРЕКП щодо одержаних зауважень, у разі необхідності додають інші документи: аналітичні довідки, таблиці, діаграми тощо, та направляють в електронному вигляді до відділу інформації та комунікацій з громадськістю для оприлюднення на офіційному веб-сайті НКРЕКП.
26. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на офіційному веб-сайті НКРЕКП в розділі «Матеріали до засідання на 10 квітня 2017 року» було розміщено «Обґрунтування Департаменту із регулювання відносин у нафтогазовій сфері до рішення про призупинення дії та внесення змін до деяких постанов НКРЕКП з метою недопущення підвищення загального рахунку для побутових споживачів природного газу» (надалі - Пояснювальна записка), з додатками Проектів внесення змін до постанов НКРЕКП від 28.03.2017 року №348-386, 388-391. 
27.  В Пояснювальній записці зазначено наступне: «З огляду на зазначене вище, з метою сприяння захисту вразливих споживачів та соціального захисту побутових споживачів, Департамент пропонує внести зміни до постанов НКРЕКП від 28.03.2017 року № 348-386, 388-391. Департаментом розроблено відповідні проекти постанов НКРЕКП, які пропонуються НКРЕКП до розгляду та затвердження», до матеріалів справи залучено копії документів взятих з офіційного веб-сайту НКРЕКП.
28. Таким чином,  як вбачається зі встановлених по справі обставин, на розгляд Комісії вносилося саме питання щодо внесення змін до постанов НКРЕКП від 28.03.2017 року № 348-386, 388-391, а не про їх скасування, як помилково зазначили суди попередніх інстанцій.
29. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке. 
У касаційній скарзі Акціонерне товариство "Укртрансгаз" вказало, що відповідно до матеріалів відеозапису відкритого засідання НКРЕКП 10.04.2017 представники фракції Радикальної партії Олега Ляшка та голова НКРЕКП п. ОСОБА_4 наголошували на необхідності скасування саме тих постанов НКРЕКП, які набрали чинності 01.04.2017, що призводили до підвищення загального рахунку для побутових споживачів природного газу. 
В свою чергу, тарифи, встановлені рядками 1-7 постанови НКРЕКП від 28.03.2017 № 348 для газовидобувних підприємств, на підвищення загального рахунку для побутових споживачів природного газу не впливають, оскільки ціну на природний газ для потреб населення та для виробництва теплової енергії для потреб населення регулює Кабінет Міністрів України, шляхом покладення на окремих суб`єктів ринку природного газу спеціальних обов`язків, на підставі Закону України "Про ринок природного газу". 
У судових засідання суду касаційної інстанції представник Акціонерного товариства "Укртрансгаз", що зазначені вище рядки 1-7 постанови НКРЕКП від 28.03.2017 № 348 не порушують права позивача, оскільки стосуються виключно тарифів на послуги з розподілу потужностей, що надаються АТ "Укртрансгаз" газовидобувним підприємствам на точках входу до газотранспортної системи від газовидобувних підприємств.
Решта рядків 8-52, скасовані оскаржуваною постановою НКРЕКП від 10.04.2017 року № 494, регулюють точки виходу природнього газу безпосередньо для споживачів.
Разом з тим, суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, не дослідили належним чином зміст постанови НКРЕКП від 28.03.2017 № 348, яка фактично повністю скасована.
30. Судом апеляційної інстанції також не взято до уваги висновок експертів за результатами проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи за № 12063/12064/18-39 від 18.07.2018 у адміністративній справі №826/5621/17, який міститься у матеріалах справи. 
Дана експертиза була призначена ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від  31 травня 2018 року.
31. У касаційних скаргах заявники також посилаються на відсутність у позивача - Народного депутата України ОСОБА_3 права на звернення до суду із даним позовом.
32. З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
33. У позовній заяві ОСОБА_3 зазначає, що право на звернення до суду в інтересах інших осіб мають органи та особи, яким законом надано таке право. Своє звернення до суду з даним позовом пов`язує зі здійсненням своїх безпосередніх обов`язків народного депутата України, обраного відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України», як представника українського народу у Верховній Раді України і уповноваженого ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та законами України.
Крім того, посилався на те, що його охоронюваний законом інтерес полягає у виконанні повноважень народного депутата України на благо всього українського суспільства, дотриманні вимог Конституції України, інших законодавчих актів суб`єктами правової діяльності, з метою захисту охоронюваного законом інтересу.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС   України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Захист прав, свобод або законних інтересів, серед іншого, можливий шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень або визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Отже, обов`язковою умовою надання судового захисту є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.  
34. Суд першої інстанції, надаючи правову оцінку питанню наявності у позивача порушеного права, дійшов висновку, що він є народним депутатом та закріплений за Черкаською областю, що в свою чергу свідчить проте, що позивач представляє інтереси громадян Черкащини права яких порушені спірним рішенням Відповідача.
Даний висновок ґрунтується на статтях 1, 7 Закону України «Про статус народного депутата» від 17.11.1992р. №2790-XII.
Суд першої інстанції також зазначив, що в матеріалах справи міститься Договір оренди об`єкта нерухомості №1902/36 від 01.04.2015р., який укладено між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та Управління справами Верховної Ради України про передачу в оренду нежитлових приміщень для розміщення приймальні народного депутата України VIII скликання ОСОБА_3 з розташування постійного робочого місця помічника-консультанта народного депутата за адресою м. Черкаси, бул. Шевченка, 307 .
Суд апеляційної інстанції взагалі проігнорував дане питання, не надавши йому належної правової оцінки.
35. З цього приводу колегія суддів звертає увагу на наступне.
36. Відповідно до частини 3 статті 5 КАС України правом звернення до суду, крім осіб, які вважають, що порушені їх права, свободи або законні інтереси, наділені також органи та особи, яким законом надано право звернення до суду в інтересах інших осіб.
37. Відповідно до статей 75, 76 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України.
38. Конституційний склад Верховної Ради України - чотириста п`ятдесят народних депутатів України, які обираються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування строком на п`ять років.
39. Повноваження народних депутатів України визначаються Конституцією та законами України.
40. Статус (права, обов`язки і відповідальність) народного депутата України у Верховній Раді України та за її межами, правові і соціальні гарантії здійснення народним депутатом України своїх депутатських повноважень визначено Законом України «Про статус народного депутата України» від 17.11.1992р. №2790-XII (далі - Закон № 2790-XII).
41. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2790-XII народний депутат України є обраний відповідно до Закону України "Про вибори народних депутатів України" представник Українського народу у Верховній Раді України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені     Конституцією України   та законами України.
42. Цим законом, серед іншого, передбачено повноваження народного депутата, права у взаємовідносинах із органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, об`єднаннями громадян України, способи здійснення таких повноважень, в т.ч. звернення з депутатським запитом та депутатським зверненням, звернення в складі сорока п`яти народних депутатів до Конституційного Суду України.
43. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
44. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 19.05.1999р. №4-рп/99, серед іншого, прийшов до висновку, що Конституція України передбачає, що "народ безпосередньо бере участь у здійсненні правосуддя через народних засідателів і присяжних" (частина четверта статті 124). Інших форм відповідного представництва народу, у тому числі і за посередництвом народних депутатів України, не передбачено.
45. Така правова позиція викладена у рішеннях Верховного Суду від 06 вересня 2018 по справі №9901/645/18 та від 18 вересня 2018 року у справі №9901/643/18.
46. Разом з тим, суди попередніх інстанцій не врахували зазначених вище правових висновків Верховного Суду, не з`ясували, чи може вважатися звернення з позовом до суду належним способом реалізації повноважень народного депутата як представника Українського народу у Верховній Раді України, якщо таке повноваження прямо не передбачено законом.
47. При цьому, важливо зазначити, що суди, аналізуючи зміст та предмет позову, перш за все повинні були з`ясувати наявність у позивача порушеного законного інтересу у зв`язку із прийняттям оскаржуваної постанови.
48. Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Разом з тим, судами першої та апеляційної інстанції не було належним чином досліджено докази, які містяться у матеріалах справи, та не встановлено всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
49. Частиною 2 статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
50. З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
51. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
52. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :
1. Касаційні скарги  Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - задовольнити частково.
2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2017 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року по справі №826/5621/17- скасувати. Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                   Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                       С.Г. Стеценко
                                                                      Л.В. Тацій