ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

19 листопада 2019 року 
справа №200/5738/19-а
адміністративне провадження №К/9901/29417/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,
суддів: Васильєвої І. А., Юрченко В. П., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.07.2019 (суддя - Бабіч С. І.) 
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 (судді: Геращенко І. В., Міронова Г. М., Ястребова Л. В.) 
у справі № 200/5738/19-а
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Донецькій області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач у справі) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просив визнати протиправними та незаконними дії податкового органу по анулюванню реєстрації платника єдиного податку та виключенню фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку з 01.04.2017; зобов`язати відповідача скасувати рішення № 56-583/05-99-13-04/2828703959 від 31.03.2017 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , та внести відповідний запис до реєстру платників єдиного податку про скасування такого рішення; зобов`язати відповідача поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2017.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що контролюючим органом не дотримано процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за наявності законодавчо визначених підстав для цього, що передбачені пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України. Позивач також вказує на те, що рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку щодо позивача датовано 31.03.2017 (останній день І кварталу 2017 року), що не відповідає вимогам пункту 299.11 статті 299 ПК України, оскільки не є першим числом місяця, наступного за кварталом. Зазначає, що у будь - якому разі у позивача відсутній податковий борг з орендної плати з фізичних осіб протягом двох послідовних кварталів, що передують рішенню від 31.03.2017.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. 22.07.2019 Донецький окружний адміністративний суд рішенням адміністративний позов задовольнив частково, рішення № 56583/0599-13-04/2828703959 від 31.03.2017 скасував та зобов`язав відповідача внести відповідний запис до реєстру платників єдиного податку про скасування такого рішення, зобов`язав податковий орган поновити реєстрацію ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2017. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

4. 25.09.2019 Перший апеляційний адміністративний суду ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу відповідача залишив без задоволення, рішення суду першої інстанції змінив шляхом зазначення по всьому тексту рішення номер рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку « 56-583/05-99-13-04/2828703959» замість « 56583/0599-13-04/ НОМЕР_1 ». В решті рішення суду залишив без змін.

5. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції,  задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку третьої групи). Суди встановили, що позивач сплачував орендну плату за земельну ділянку у відповідному розмірі, та у нього була відсутня заборгованість з орендної плати за певну земельну ділянку на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що передували рішенню про анулювання реєстрації від 31.03.2017, що виключає можливість застосування до позивача положень пункту 299.10 статті 299 та підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права (абз. 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, пункту 299.6 статті 299 Податкового кодексу України) та порушення норм процесуального права (статті 90, 242 Кодексу адміністративного судочинства України), просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.07.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДФС у Донецькій області (перебував на обліку в Маріупольському ОДПІ) як фізична особа - підприємець з 28.01.2000 року по теперішній час.

З 01.01.2012 платник перебував на спрощеній системі оподаткування з застосуванням третьої групи єдиного податку згідно заяви на застосування спрощеної системи оподаткування № 1829 від 20.01.2012.

Згідно відповіді на адвокатський запит ГУ ДФС у Донецькій області повідомило, що рішенням № 56-583/05-99-13-04/2828703959 від 31.03.2017 анульовано реєстрацію платника єдиного податку позивача через наявність протягом двох послідовних кварталів податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб за кодом платежу 18010900. З 01.04.2017 року позивача було виключено з реєстру платників єдиного податку та переведено на загальну систему оподаткування (а. с. 13).

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. В касаційній скарзі викладає положення статей 291, 297, 299 Податкового кодексу України, зазначає, що позивач втратив пільгу щодо сплати узгоджених податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб з 08.06.2016, вказує на те, що у позивача був наявний податковий борг з орендної плати з фізичних осіб протягом двох послідовних кварталів.

Одночасно з поданням касаційної скарги відповідач заявив клопотання про заміну сторони відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом заміни відповідача у справі - Головне управління ДФС у Донецькій області на правонаступника - Головне управління ДПС у Донецькій області, яке Суд визнає обґрунтованим та здійснює заміну відповідача у справі.

9. Відзив на касаційну скаргу податкового органу від позивача до Суду не надходив, що не перешкоджає розгляду касаційної скарги.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України 

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

11. Частини перша та друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

12.  Стаття 288 Податкового кодексу України

12.1. Підпункт 288.1.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

12.2. Пункт 288.2. 

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

12.3. Пункт 288.3. 

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

12.4. Пункт 288.4. 

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

12.5. Пункт 288.7. 

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

13. Пункт 286.2. статті 286 Податкового кодексу України

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

14. Стаття 299 Податкового кодексу України

14.1. Підпункт 3 пункту 299.10. 

Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

14.2. Пункт 299.11. 

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

15. Пункту 8 підпункту 298.2.3. пункту 298.2. статті 298 Податкового кодексу України

Платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, зокрема, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Податковим кодексом України передбачено, що однією з підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку є факт існування у такого платника податку податкового боргу.

17. Підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

18. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

19. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі, та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

20. Судами попередніх інстанцій встановлено, що жодної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 контролюючим органом проведено не було та, відповідно не було складено акта про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Спірне рішення від 31.03.2017 про анулювання в реєстрі свідоцтва платника єдиного податку фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з 01.04.2017 було прийняте контролюючим органом на підставі картки особового рахунку платника податку, а не на підставі акта перевірки, як встановлено пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України.

Таким чином, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що спірне рішення прийняте всупереч порядку та без дотримання вимог спеціального законодавства, що свідчить про відсутність законних підстав для його прийняття. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем надано не було.

21. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 27.02.2009 між позивачем та Маріупольською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки про прийняття у строкове платне користування земельної ділянки площею 1,5000 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії договору 10 років (з 30.08.2008 року - дня прийняття рішення Краматорською міською радою). 
Позивач в силу Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669) у період з 14.04.2014 до 08.06.2016 був звільнений від плати за користування земельною ділянкою, оскільки здійснював діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Суди попередніх інстанцій дослідили надану позивачем податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік, податкову декларацію з плати за землю за 2017 рік, уточнюючу декларацію з плати за землю за 2016 рік від 09.11.2018, роздруковані з АІС, платіжні доручення про сплату з орендної плати за землю за січень, лютий, червень 2016, жовтень, листопад III кварталу 2016 року, IV квартал 2016 року та 1 квартал 2017 року, а також платіжні доручення, які підтверджують оплату за вказану земельну ділянку у розмірах, визначених у податковій звітності позивача, з визначенням призначення платежу як оплати за орендну плату за земельну ділянку за поточні місяці 2016-2017 років (спірний період).

Суди попередніх інстанцій за результатами дослідження належних, допустимих та достатніх доказів спростували доводи податкового органу про наявність у позивача заборгованості з орендної плати за вказану земельну ділянку на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що передували рішенню про анулювання реєстрації від 31.03.2017, з огляду на що Суд погоджується з висновком судів про відсутність підстав у відповідача для застосування положень пункту 299.10 статті 299 та підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України.

22. Таким чином, судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, детально досліджено докази наявні в матеріалах адміністративної справи, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом у запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно. Наведені податковим органом доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу відповідача на судові рішення судів попередніх інстанцій слід залишити без задоволення.

24. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

25. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.07.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 у справі №200/5738/19-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Р. Ф. Ханова

Судді:                                                                                            І. А. Васильєва

                                                                                                       В. П. Юрченко