Постанова
Іменем України
 
20 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 211/7020/15-ц
провадження № 61-20200св18   
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Дундар І. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року у складі судді Бардін О. С. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року у складі колегії суддів: Митрофанової Л. В., Бондар Я. М., Зубакової В. П., 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» (далі - ТОВ «АЛЛО») про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів за ненадання товару з обмінного фонду, компенсацію моральної шкоди моральної шкоди. 
 
Позов мотивований тим, що 18 вересня 2015 року ОСОБА_1 придбав в магазині ТОВ «АЛЛО» мобільний телефон LENOVO S 90, захисне скло ARMOR GAR DE LENOVO, чохол силіконовий до мобільного телефона S 90 VITY V - CASE TPU LENOVO S 90, преміум пакет VIP налаштування, Навітел Україна, ваучер реєстрації загальною вартістю 7 864,40 грн. 
 
ОСОБА_1 вказував, що 02 жовтня 2015 року телефон перестав працювати, у зв`язку з чим наступного дня позивач звернувся до продавця магазину з вимогою повернути йому кошти або обміняти на новий товар. ОСОБА_1 погодився на пропозицію продавця передати телефон до сервісного центру для проведення діагностики та гарантійного обслуговування. В цей же день позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про надання йому на цей час телефону аналогічної марки, на що отримав відмову. 07 листопада 2015 року ОСОБА_1 повернули телефон з гарантійного ремонту у брудному вигляді та з подряпиною на захисному склі, так і не надавши товару аналогічної марки.
 
ОСОБА_1 , з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:
розірвати договір купівлі-продажу, укладений між ним та ТОВ «АЛЛО» 18 вересня 2015 року, 
стягнути з ТОВ «АЛЛО» на його користь сплачені за товар кошти в сумі 7 864 грн, враховуючи індекс інфляції 8 150 грн та моральну шкоду у розмірі 4 000 грн, 
стягнути з відповідача за ненадання телефону-смартфону для користування ним на час перебування спірного телефону у сервісному центрі та за час судового розгляду справи у розмірі 11 241 грн, а також судовий збір у розмірі 745 грн.
 
Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій 
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Стягнуто з ТОВ «АЛЛО» на користь ОСОБА_1 кошти за ненадання з підмінного фонду телефону-смартфону аналогічної марки у сумі 2 002 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що у статті 709 ЦК України передбачено, що вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. За кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару. Придбаний позивачем в ТОВ «АЛЛО» смартфон марки LENOVO S 90 є смартфоном, а запропонований відповідачем термінал Nokia 105 є мобільним телефоном. Таким чином, позивачу було запропоновано мобільний телефон, а не смартфон іншої моделі, який суттєво відрізняється від мобільних телефонів своїми функціями. Оскільки позивачу не надано товар аналогічної марки, чим порушено його права як споживача, то продавець повинен сплати неустойку за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації). Підстави для задоволення інших позовних вимог суди вважали відсутніми.
Короткий зміст касаційної скарги
ТОВ «АЛЛО» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржені судові рішення в частині стягнення неустойки та судового збору із ТОВ «АЛЛО», і  ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.
В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому, відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, касаційним судом не переглядаються.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неправильно витлумачили статтю 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та положення постанови Кабінету Міністрів України № 172 від 19 березня 1994 року, оскільки указаними законом та підзаконним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку продавця надати саме смартфон.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2017 року відкрите касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року справу призначено до судового розгляду.
 
08 травня 2018 року на виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справа передана до Верховного Суду.
Відзив/заперечення на касаційну скаргу 
ОСОБА_1 подав відзив, у якому просить залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржені судові рішення, як такі, що ухвалені з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Суди встановили, що 18 вересня 2015 року ОСОБА_1 придбав у магазині ТОВ «АЛЛО» мобільний телефон моделі LENOVO S 90, вартістю 6 460,57 грн.
 
03 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «АЛЛО» із заявою про безоплатне усунення недоліку товару, і того ж дня передав відповідачу придбаний ним мобільний телефон для проведення діагностики та обслуговування у зв`язку з тим, що телефон не вмикається та відсутній зв`язок. Погоджено строк усунення недоліків - 14 днів. 
 
03 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «АЛЛО» з вимогою про надання аналогічного товару на час проведення гарантійного ремонту смартфону. 
 
Від отримання на час проведення ремонту іншого телефону - а саме Nokia 105 позивач відмовився.
 
07 жовтня 2015 року ОСОБА_1 надіслав ТОВ «АЛЛО» претензію, в якій указав на порушення його прав як споживача, оскільки запропонований йому телефон Nokia 105 поступається LENOVO S 90 функціональними можливостями.
 
17 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «АЛЛО» з вимогою, зокрема, сплатити неустойку за затримку виконання вимоги про надання товару аналогічної моделі.
 
27 жовтня 2015 року проведено гарантійний ремонт телефона LENOVO S 90.
 
03 листопада 2015 року ОСОБА_1 засобами телефонного зв`язку повідомлено про можливість отримати телефон після гарантійного ремонту.
 
Суди встановили, що придбаний позивачем в ТОВ «АЛЛО» смартфон марки LENOVO S 90 є смартфоном, а запропонований відповідачем термінал Nokia 105 є мобільним телефоном. Таким чином, позивачу було запропоновано мобільний телефон, а не смартфон іншої моделі, який суттєво відрізняється від мобільних телефонів своїми функціями.
 
Відповідно до частини другої статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є ЦК України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до ЦК України.
 
У пунктах 41-42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №331/5054/15-ц (провадження № 14-164цс19) зроблено висновок, що «відповідно до частин першої і третьої статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Отже, у законодавстві України щодо регулювання договору роздрібної купівлі-продажу встановлений пріоритет ЦК України перед актами законодавства про захист прав споживачів (див. постанову Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 362/2159/15-ц)».
 
У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 362/2159/15-ц (провадження № 61-28712св18) зроблено висновок по застосуванню частини третьої статті 698 ЦК України та вказано, що «законодавець встановив пріоритет ЦК України в регулюванні договору роздрібної купівлі-продажу; у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів».
 
У частині третій статті 709 ЦК України передбачено, що вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. На вимогу покупця на час ремонту йому має бути наданий у користування аналогічний товар, незалежно від моделі, з доставкою.
 
Згідно частини п`ятої статті 709 ЦК України за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару.
 
За таких обставин, встановивши, що продавцем не надано покупцю в користування аналогічний товар на час усунення недоліків, суди зробили обґрунтований висновок про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення неустойки. 
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судові рішення в оскарженій частині ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, судові рішення в оскарженій частині без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» залишити без задоволення.
 
Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до  товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про стягнення неустойки у розмірі 2 002 грн та судового збору  залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                               В. І. Крат
 
Судді:                                                                                                          І. О. Дундар 
            
В. І. Журавель
 
Є. В. Краснощоков
 
                                                                                                                       М. М. Русинчук