ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року 
м. Київ

Справа №  44/232-б 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Катеринчук Л.Й., 

учасники справи:
кредитор  - Приватне акціонерне товариство "Енергомонтажвентиляція",
представник кредитора - Дячок І.О. довіреність № б/н від 27.01.2019,
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ел-Інвест",
ліквідатор - Комлик Ілля Сергійович - не з`явився 
ініціюючі кредитори - Гармаш Андрій Олександрович - не з`явився, 
ОСОБА_1 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу 
Приватного акціонерного товариства "Енергомонтажвентиляція",
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019
у складі колегії суддів: Пантелієнко В.О. - головуючий, Верховця А.А., 
Доманської М.Л.,

за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ел-Інвест"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 у справі № 44/232-б затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс банкрута станом на 17.08.2017, ліквідовано банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ел-Інвест" (далі - ТОВ "Ел-Інвест", боржник) як юридичну особу в зв`язку з банкрутством, провадження у справі № 44/232-б припинено.
2. Не погодившись з ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 у справі № 44/232-б, кредитор банкрута - Приватне акціонерне товариство "Енергомонтажвентиляція" (далі - ПрАТ "Енергомонтажвентиляція", заявник) 10.04.2018 через Господарський суд м. Києва, звернулось з апеляційною скаргою, подавши при цьому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
3. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 відмовлено ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" у відкритті апеляційного провадження у справі № 44/232-б, апеляційну скаргу ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" повернуто заявнику.
4. Постановою Верховного Суду від 01.10.2018 касаційну скаргу ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" задоволено, ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 скасовано, справу № 44/232-б направлено до Київського апеляційного господарського суду для продовження розгляду матеріалів апеляційної скарги ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" на ухвалу Господарського суду  м. Києва від 18.09.2017.
5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2019 апеляційну скаргу ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" залишено без руху, надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1 762, 00 грн. та подання клопотання про поновлення 5-денного строку на апеляційне оскарження вказавши інші підстави в його обґрунтування.
6. 20.06.2019 ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" подало до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції:
7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 у справі                    № 44/232-б відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Енергомонтажвентиляція".
8. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції послався на п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заявником не наведено належних обґрунтувань клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду від 24.06.2019, ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" звернулось з касаційною скаргою в якій просить ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 скасувати, справу № 44/232-б направити до Північного апеляційного господарського суду для подальшого розгляду.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

10. Ухвалою Верховного Суду від 02.09.2019 касаційну скаргу ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" залишено без руху у відповідності з положенням ст. 290 Господарського процесуального кодексу України, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
11. ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" 09.09.2019 здано до відділення зв`язку для направлення на адресу Касаційного господарського суду на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 30.08.2019, заяву про усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 1 921, 00 грн., що підтверджується квитанцією № 22596912 від 09.09.2019.
12. Ухвалою Верховного Суду від 23.09.2019 у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.09.2019, прийнято до провадження касаційну скаргу                                      ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 у справі № 44/232-б, датою проведення судового засідання визначено 15.10.2019.
13. У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №44/232-б було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2019.
14. Ухвалою Верховного Суду від 15.10.2019 розгляд касаційної скарги ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" відкладено, датою проведення судового засідання визначено 22.10.2019.
15. Інші учасники судового процесу, у строки визначені ухвалою Верховного Суду від 23.09.2019, правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористались.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (ПрАТ "Енергомонтажвентиляція")

16. В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
17. Скаржник доводить, що:
17.1. не був обізнаний про прийняття ухвали Господарського суду м. Києва від 18.09.2017, а про її існування дізнався виключно з листа адвоката Дячка І.О. від 06.04.2018; 
17.2. не отримав копію оскаржуваної ухвали Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 у даній справі, чим зумовлено пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
19. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції
За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 цієї статті).
Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.07.2011 порушено провадження у справі № 44/232-б, призначено підготовче судове засідання суду на 02.08.2011, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Білоусова Олексія Анатолійовича.
Кредиторські вимоги ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" до боржника, ТОВ "Ел-Інвест", визнано ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.04.2012 у справі № 44/232-б у загальному розмірі - 5 695 009, 38 грн.
Оскаржена в апеляційному порядку ухвала, якою затверджено Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, прийнята у справі 18.09.2017.
Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - ГПК     України.
Положеннями ст. 22 ГПК України в редакції Закону чинній до 15.12.2017, закріплено права та обов`язки сторін.
Сторони користуються рівними процесуальними правами.
Сторони мають право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судове рішення у встановленому цим Кодексом порядку, а також користуватись іншими процесуальними правами, наданими їм Кодексом.
З 15.12.2017 набув чинності Господарський процесуальний кодекс України в новій редакції відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-19 від 03.10.2017.
За приписами п.п. 2, 3, 5, 6 ч. 1 ст. 42 ГПК України (в редакції чинній з 15.12.2017), учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового засідання і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України в редакції чинній з 15.12.2017, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Тобто, процесуальний Закон як в попередній редакції (до 15.12.2017) так і в чинній визначає ідентичний обсяг прав та обов`язків сторін.
Щодо порядку оскарження судових рішень, пунктом 13 ч.1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України (в редакції Закону України від 15.12.2017) передбачено,  судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до ст. 93 ГПК України, в редакції до 15.12.2017, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду подається протягом п`яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.
Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи ухвала Господарського суду від 18.09.2017, була підписана 18.09.2017, вказане судове рішення направлено учасникам справи 26.09.2017, що підтверджується відміткою на звороті останньої сторінки оригіналу ухвали. (а. с. 364 т.№ 6).
З урахуванням положень ст. 93 ГПК України в редакції до 15.12.2017, п`ятиденний строк на апеляційне оскарження з дати підписання судового рішення суду першої інстанції, сплинув 25.09.2017.
ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" звернулось з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 лише 10.04.2018, тобто зі значним порушенням процесуального строку, понад 6 місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України (в редакції з 15.12.2017, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно з ч. 3 ст. 256 ГПК України  строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.
У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".
Відповідно до клопотання ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" про поновлення строку на апеляційне оскарження, поданого на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2019, в обґрунтування підстав для поновлення строку заявник зазначив, що ухвала Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 ані представником, ані ПрАТ «Енергомонтажвентиляція» - отримана не була. Відповідно до інформації з службової записки заявника, станом на 07.04.2018, в журналі вхідної кореспонденції ПрАТ «Енергомонтажвентиляція» відсутні будь-які відомості про надходження на його адресу вищевказаної ухвали. Отже скаржник, не маючи тексту ухвали та будь-якої інформації по справі, подати апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 в межах 5-ти денного строку не міг, оскільки не знав про зміст ухвали та прийняте рішення. Крім того, уповноважений представник, який би відслідковував та вів справу, також був відсутній.
Як вбачається з матеріалів справи ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" було визнано конкурсним кредитором у цій справі, з моменту визнання учасником провадження неодноразово, у встановлений процесуальним законом спосіб повідомлялось про проведення судових засідань у даній справі, провадження у справі про банкрутство загалом тривало близько семи років, і близько шести років заявник був учасником цього провадження.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що місцевим господарським судом було належним чином повідомлено ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" про час і місце проведення судового засідання, призначеного на 18.09.2017, за результатами проведення якого, було прийнято оскаржувану ухвалу про затвердження звіту ліквідатора. 
Вказане підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" 08.09.2017 було отримано ухвалу Господарського суду м. Києва від 28.08.2017 у даній справі про призначення розгляду справи на 18.09.2017.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".
Як засвідчує позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.
При цьому згідно з усталеною практикою Суду вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається зазначати підстави, однією з яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у справі за їх участю. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26.04.2007 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99 від 14.10.2003).
Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.
Така правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 09.10.2019 у справі № 904/2376/18.
При цьому, відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006), ст.ст. 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. При чому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006  забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007.
Відповідно до відомостей розміщених на офіційному сайті судової влади Єдиному державному реєстру судових рішень, повний текст ухвали Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 було оприлюднено 27.09.2017.
ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" як кредитор боржника та зацікавлена особа у вказаній справі, не було позбавлено можливості реалізувати свої процесуальні права на апеляційне оскарження, передбачені ГПК України, для чого у розумні строки вжити заходів для отримання інформації про стан судового провадження у справі 44/232-б, зокрема, ознайомлення з матеріалами зазначеної справи та/або ознайомлення з судовими рішенням через Єдиний судовий реєстр судових рішень.
В постанові Верховного суду України від 13.07.2016 у справі № Б29/162-10 наведено  правову позицію, відповідно до якої, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, то таке рішення може порушити принцип правової визначеності.
Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. 
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Звертаючись з клопотанням строку на апеляційне оскарження, заявнику необхідно було зазначити причини, що зумовили значний пропуск процесуального строку з на апеляційне оскарження.
Однак, доводи викладені в обґрунтування заявленого клопотання про поновлення процесуального строку не можуть об`єктивно свідчити про неможливість невідкладеного звернення з апеляційною скаргою, а залежали виключно від волевиявлення заявника.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Встановивши необґрунтованість доводів викладених в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Енергомонтажвентиляція" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.09.2017.
При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду зазначає про те, що оскаржувана ухвала апеляційного суду прийнята з дотриманням балансу суспільного та приватного інтересів, оскільки держава в особі судових органів повинна забезпечити зацікавленим особам право на використання наявних засобів правового захисту, зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для іншої сторони в реалізації її права на виконання судового рішення.
Така ж правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 30.01.2018 у справі № 910/5918/16.
20. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до ст. 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
З огляду на наведене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали суду апеляційної інстанцій - без змін як такої, що ухвалена з додержанням норм процесуального права.
21.  Судові витрати

У зв`язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Енергомонтажвентиляція" залишити без задоволення. 

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 у справі                 № 44/232-б залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.В. Васьковський

                                                                                                      Л.Й. Катеринчук