Постанова
Іменем України 
 
30 жовтня 2019 року
м. Київ
 
справа №225/3379/15-ц
провадження № 61-32990св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Кузнєцова В. О.,
суддів: Жданової В. С., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю. (суддя - доповідач), 
 
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк»,
відповідач (позивач за зустрічним позовом)- ОСОБА_1 , 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 20 травня 2016 року в складі судді Пискунова В. І. та рішення Апеляційного суду Донецької області від 04 квітня 2017 року в складі суддів: Папоян В. В., Біляєвої О. М., Тимченко О. О., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк» (далі - ПАТ «КБ «Південкомбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 23 серпня 2011 року між                                                     ПАТ «КБ «Південкомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» (далі - ТОВ «Дорстрой») укладено кредитний договір № 294К-02Ю на суму 63 000 000, 00 грн з кінцевим строком дії кредитної лінії до 12 вересня                     2011 року, який додатковими угодами було подовжено до 19 грудня 2014 року включно. У забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та відповідачем ОСОБА_1 08 травня                  2014 року укладено договір поруки №294 П-02Ю/27, відповідно до якого поручитель ОСОБА_1 зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором від 23 серпня                      2011 року у сумі 6 500 000, 00 грн, кінцевим строком повернення кредиту встановлено 19 грудня 2014 року.
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 88 788 737, 44 грн, із них : прострочена заборгованість за кредитом - 62 546 833, 70 грн.; прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 24 858 075, 04 грн; поточна заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом -                                          1 383 848, 70 грн.
Враховуючи наведене, ПАТ «КБ «Південкомбанк» просило стягнути                                             з ОСОБА_1 на свою користь 6 500 000 грн.
ОСОБА_1 пред`явив зустрічний позов, в якому просив визнати договір поруки від 08 травня 2014 року припиненим.
Зустрічний позов обґрунтований тим, що 16 квітня 2014 року у зв`язку                                      з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору,                    ПАТ «КБ «Південкомбанк» надіслано вимогу про дострокове повернення суми кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів, комісій та штрафних санкцій                  в триденний строк від дати одержання вимоги.
Вважає, що банк мав право заявити вимогу до нього про виконання зобов`язань за кредитним договором протягом шести місяців починаючи з 19 квітня                        2014 року, тобто до 19 жовтня 2014 року, тоді як ПАТ «КБ «Південкомбанк» звернувся з позовом у червні 2015 року.
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 20 травня                         2016 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «КБ «Південкомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Південкомбанк» про визнання договору поруки припиненим.  Визнано припиненим договір поруки від 08 травня 2014 року № 294П-02Ю/27, укладений між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції виходив з того, що 16 квітня 2014 року у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору банком було надіслано вимогу № 41/08-1-539 про дострокове повернення суми кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів, комісії, та штрафних санкцій в триденний термін від дати одержання цих повідомлень. Таким чином, кредитор відповідно до статей 1050, 1052 ЦК України та пункту 3.2.9 кредитного договору скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов`язання, зазначивши, що воно підлягає виконанню у триденний термін із дня отримання відповідної письмової вимоги. Вказана вимога від 16 квітня  2014 року була отримана позичальником 16 квітня 2014 року, тобто строк виконання зобов`язань за кредитним договором настав 19 квітня 2014 року.
Таким чином, банк мав право заявити вимоги до відповідача про виконання зобов`язання за кредитним договором протягом шести місяців починаючи                            з 19 квітня 2014 року. Проте з 08 травня 2014 року до моменту звернення до суду з позовом банком не надано у судовому засіданні ніяких вимог щодо виконання поручителем зобов`язань, взятих на себе відповідно до договору поруки, а тому позивачем пропущено шестимісячний строк для пред`явлення вимог до ОСОБА_1 . 
Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 04 квітня 2017 року  рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 20 травня 2016 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим змінено, визнано припиненою поруку за договором поруки                         №294 П-02Ю/27, який укладено 08 травня 2014 року між                                                                  ПАТ «КБ «Південкомбанк» та ОСОБА_1 , в іншій частині рішення суду залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що задовольняючи у повному обсязі зустрічний позов та визнаючи договір поруки припиненим суд першої інстанції не врахував, що у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов`язання за договором поруки, передбаченого частиною першою статті 559 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав (статті 3, 12 - 15, 20 ЦК, статті 3 - 5, 11, 15, 31 ЦПК України) таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, тобто визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до пункту 7 частини другої 2 статі 16 ЦК України, оскільки це суперечило б положенням частини першої статті 559 цього Кодексу.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У травні 2017 року ПАТ «КБ «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» Славкіної М. А. звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення процесуального права, просило скасувати рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 20 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 04 квітня 2017 року.
В обґрунтування касаційної скарги зазначало, що представником відповідача ОСОБА_2 надано суду вимогу ПАТ «КБ «Південкомбанк» №41/08-1-539 від 16 квітня 2015 року, в якій відсутня печатка банку та вона відрізняється по змісту від справжньої вимоги, яка знаходиться в матеріалах кредитної справи. Крім того, у справжній вимозі йдеться про погашення кредитної заборгованості, а у вимозі, яка знаходиться в матеріалах справи, йдеться про погашення всієї суми кредиту.
Суди при ухваленні рішень спиралися лише на інформацію стосовно погашення усієї суми кредиту, яка містилася у невірній вимозі. Як наслідок суди дійшли висновку, що вказаною вимогою було змінено термін виконання основного договору на 19 квітня 2014 року, що в свою чергу вплинуло на перебіг строків позовної давності.
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних                                        і кримінальних справ від 03 липня 2017 року відкрито касаційне провадження                      у цій справі та витребувано її матеріали.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані                            і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
 
Від представника відповідач ОСОБА_2 надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких вона просила касаційну скаргу ПАТ «КБ «Південкомбанк» залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду Донецької області від 04 квітня 2017 року залишити без змін.
 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню,рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 20 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 04 квітня 2017 року підлягають скасуванню, позов ПАТ «КБ «Південкомбанк» підлягає задоволенню,                                           а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Дорстрой» укладено кредитний договір №294К-02Ю на суму 63 000 000, 00 грн з кінцевим строком дії кредитної лінії до 12 вересня 2011 року, який додатковими угодами було подовжено до 19 грудня 2014 року включно.
У забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором між                          ПАТ «КБ «Південкомбанк» та відповідачем ОСОБА_1 08 травня 2014 року укладено договір поруки №294 П-02Ю/27, за умовами якого поручитель   ОСОБА_1 зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором від 23 серпня 2011 року                                  у розмірі  6 500 000, 00 грн. Кінцевим строком повернення кредиту встановлено                19 грудня 2014 року. Поручитель несе відповідальність також перед кредитором, у тому числі і по сплаті процентів, пені тощо. Порука діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором.
Разом з тим, згідно пункту 3.2.9 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати відсотків, штрафних санкцій та інших платежів, які пов`язані з цим договором                                               з надсиланням позичальнику відповідного повідомлення. До зазначеної                                в повідомленні дати позичальник зобов`язується повернути кредитору суму отриманих кредитних коштів в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний строк користування кредитними коштами, комісії, штрафні санкції та інші платежі, які зобов`язані з цим договором та повністю виконати інші зобов`язання за кредитним договором.
16 квітня 2014 року у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, банком було надіслано вимогу №41/08-1-539 про дострокове повернення суми кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів, комісії, та штрафних санкцій в триденний термін від дати одержання цих повідомлень.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором,                            а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати                               у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Зобов`язання  має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Згідно частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (частини перша, друга статті 553 ЦК України).
Суди не звернули увагу на те, що предметом договору поруки від 08 травня                      2014 року є зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «КБ «Південкомбанк» за виконання ТОВ «Дорстрой» зобов`язань за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №294К-02Ю від 23 серпня 2011 року, за умовами якого боржник зобов`язаний повернути кредитні кошти у розмірі                                                63 000 000, 00 грн в строк до 19 грудня 2014 року. Поручитель відповідає перед кредитором в сумі не більше, ніж 6 500 000, 00 грн.
Також 08 травня 2014 року між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Дорстрой» укладено додаткову угоду №32 до договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №294К-02Ю від 23 серпня 2011 року, за якою сторони дійшли згоди з приводу доповнення пункту 1.2 договору підпунктами 1.2.8 - 1.2.24 щодо додаткової застави майнових прав. Усі інші умови договору залишилися без змін.
Таким чином суди дійшли помилкових висновків щодо зміни                                                        ПАТ «КБ «Південкомбанк» терміну повернення кредиту, оскільки на час укладення договору поруки строк повернення кредитних коштів було встановлено сторонами до 19 грудня 2014 року.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 131 ЦПК України 2004 року сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.
 
Згідно статті 185 ЦПК України 2004 року письмові докази або протоколи їх огляду оголошуються в судовому засіданні та надаються для ознайомлення особам, які беруть участь у справі, а в необхідних випадках - також експертам, спеціалістам                    і свідкам. Особи, які беруть участь у справі, можуть давати свої пояснення                             з приводу цих доказів або протоколу їх огляду. Особами, які беруть участь у справі, з приводу зазначених доказів можуть ставитися питання свідкам, а також експертам, спеціалістам. У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду особою, яка бере участь у справі, для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може просити суд виключити його з числа доказів                                  і розглядати справу на підставі інших доказів.
 
Таким чином, твердження представника позивача про недостовірність вимоги                 ПАТ «КБ «Південкомбанк» №41/08-1-539 від 16 квітня 2015 року                                                     є необґрунтованим, оскільки ні під час судового розгляду в першій інстанції, ні під час апеляційного розгляду справ зазначена вимога під сумнівз приводу                                  її достовірності стороною ПАТ «КБ «Південкомбанк» не ставилася.
 
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки.
 
ПАТ «КБ «Південкомбанк» звернулося до суду з позовом 10 червня 2016 року, тобто в шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, і підстави вважати, що порука припинилася, відсутні, на що суди уваги не звернули.
 
З поданого ПАТ «КБ «Підвенкомбанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість ТОВ «Дорстрок» станом на 19 грудня 2014 року перевищує обсяг відповідальності ОСОБА_3 за договором поруки. Розрахунок заборгованості не спростований стороною відповідача,                         а тому позов ПАТ «КБ «Південкомбанк» підлягає задоволенню.
Згідно частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи те, що у справі не вимагається збирання або додаткова перевірка чи оцінка доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПАТ «КБ «Південкомбанк» та  про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» Славкіної Марини Анатоліївни задовольнити частково.
 
Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 20 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 04 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.
 
Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
 
Стягнути ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» (код ЄДРПОУ - 1935767, місцезнаходження: місто Донецьк, проспект Ватутіна, 33-а) заборгованість за кредитним договором у розмірі  6 500 000, 00 грн.
 
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» про припинення поруки - відмовити.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | В. О. Кузнєцов
Судді | В. С. Жданова   С. О. Карпенко
| В. А. Стрільчук   М. Ю. Тітов