Постанова
Іменем України
 
03 вересня 2019 року
м. Київ
 
справа № 180/1687/15-ц
 
провадження № 61-19750 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Кривцової Г. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - ОСОБА_2 ,
відповідачі:  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , 
представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року 
у складі колегії суддів: Пономарь З. М., Баранніка О. П., Посунся Н. Є, 
 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_3 , ОСОБА_4  про стягнення суми авансу.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що у вересні 2014 року він вирішив придбати у ОСОБА_7 квартиру 
АДРЕСА_1 .
У жовтні 2014 року між ним та ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах ОСОБА_7 на підставі виданої ним довіреності, було укладено попередній договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, згідно з яким ОСОБА_7 зобов`язувався до 01 лютого 2015 року продати квартиру, 
а ОСОБА_1 - купити її за 6 500,00 доларів США, провести повний розрахунок, підписати, нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири. 
На підтвердження зобов`язань він передав ОСОБА_4 4 800,00 доларів США у день підписання договору та 1 700,00 доларів США - 23 грудня 
2014 року, що в сумі становило 6 500,00 доларів США. Однак, укласти договір купівлі-продажу вищевказаної квартири сторони не змогли, оскільки ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спадкоємцями ОСОБА_7 є відповідачі: ОСОБА_3 
та ОСОБА_4 , які відмовилися виконувати договірні зобов`язання спадкодавця.
З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просив позов задовольнити, стягнути з відповідачів по 68 770,00 грн з кожного, що в сумі еквівалентно 6 500, 00 доларів США, та вирішити питання судових витрат.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області 
від 17 березня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 32 581,00 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати 
у розмірі 325,71 грн. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що попередній договір купівлі-продажу квартири 
АДРЕСА_1 від 17 жовтня 2014 року та доповнення до попереднього договору купівлі-продажу квартири 
від 23 грудня 2014 року є недійсними, так як не були нотаріально посвідчені, та укладені щодо майна, право розпорядження яким ОСОБА_7 не набув. 
Доказів того, що ОСОБА_7 мав намір продати вищевказану квартиру та надав згоду ОСОБА_4 на вчинення таких дії, матеріали справи не містили, відтак, позовні вимоги до ОСОБА_3 , як до спадкоємця ОСОБА_7 , задоволенню не підлягали.
Разом з цим, враховуючи факт передачі позивачем грошей ОСОБА_4 та визнання останньою позовних вимог у межах вартості спадкового майна, суд стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 32 581,00 грн, яка визначена на підставі звіту про оціночну вартість квартири від 30 червня 2015 року № 150630R1.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області 
від 15 грудня 2016 року апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області 
від 17 березня 2016 року скасовано.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 
по 57 351,00 грн з кожного.
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків про недоведеність заявлених ОСОБА_1 вимог до ОСОБА_3 .
Апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_7 мав намір продати 
ОСОБА_1 вказану квартиру, що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 16 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_4 було уповноважено бути представником ОСОБА_7 з усіма необхідними повноваженнями з питань, визначених у довіреності, та фактом отримання нею грошових коштів від ОСОБА_1 у розмірі 6 500,00 доларів США, діючи від імені та в інтересах довірителя. 
Грошові кошти у розмір 6 500,00 доларів США, отримані за життя 
ОСОБА_7 , підлягають поверненню на підставі частини другою 
статті 570 ЦК України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних 
і кримінальних справ від 23 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано цивільну справу 
№ 180/1687/15-ц із Марганецького міського суду Дніпропетровської області.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У квітні 2018 року справа передана до Верховного Суду.
У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи вимоги позивача,  не врахував, що позивач не надав доказів вартості спадкового майна, в межах якого можливе стягнення. Звіт про оціночну вартість квартири 
від 30 червня 2015 року № 150630R1 містить достовірну та об`єктивну інформацію щодо вартості квартири, на відміну від висновку судово-будівельної експертизи.
Дії щодо укладення попереднього договору купівлі-продажу квартири та отримання грошових коштів від ОСОБА_1 вчинені ОСОБА_4 за межами повноважень, визначених довіреністю, та не свідчать про намір ОСОБА_7 продати ОСОБА_1 квартиру.
Відзив на касаційну скаргу позивач не подав.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга  ОСОБА_3  задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Із тексту довіреності від 16 жовтня 2014 року, посвідченої державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Ковтюх А. В. та зареєстрованої в реєстрі 
за № 1-987, ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_4 представляти його 
з усіма необхідними повноваженнями, зокрема, з питань придбання, відчуження, вчинення будь-яких дій щодо належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна з визнанням в усіх випадках сум, строків та умов правочинів на її розсуд, одержувати належні йому майно, грошові суми, у тому числі, за цивільно-правовими договорами (попередніми договорами, договорами купівлі-продажу), у вигляді авансу, завдатку та у порядку спадкування (а. с.11-13, т. 1).
17 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах ОСОБА_7 на підставі вищевказаної довіреності, було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , згідно з яким ОСОБА_7 зобов`язувався до 01 лютого 2015 року продати квартиру, 
а ОСОБА_1 - купити її за 6 500,00 доларів США, з яких покупець передав, а продавець прийняв у якості авансу 4 800,00 доларів США 
(а. с. 6-7, т. 1). Даний факт також підтверджується письмовою розпискою від 17 жовтня 2014 року (а. с. 9, т. 1).
23 грудня 2014 року, додатковою угодою до попереднього договору купівлі- продажу від 17 жовтня 2014 року, покупець передав, а продавець прийняв залишок обумовленої у договорі суми у розмірі 1 700,00 доларів США 
(а. с. 8, т. 1).
Письмовою розпискою від 23 грудня 2014 року, діючи за довіреністю від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_4 підтвердила факт отримання нею грошових коштів у вказаному розмірі від ОСОБА_1 (а. с. 10, т. 1).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність підстав вважати, що ОСОБА_7 мав намір продати квартиру АДРЕСА_1 і вчинив для цього відповідні дії, належна оцінка яким надана апеляційним судом.
Право власності на вищевказану квартиру виникло у ОСОБА_7 на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області 
від 26 грудня 2014 року у справі № 180/3865/14-ц та зареєстровано 12 січня 2015 року, згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 14, т. 1). Відомостей про наявність іншого спадкового майна, окрім вказаної квартири, матеріали справи не містили.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер (а. с. 5, т. 1), після смерті якого спадщину прийняли його дружина - ОСОБА_4 та син - ОСОБА_3 
(а. с. 87- 88, т. 1).
Обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора визначений положеннями статті 1282 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожний із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Згідно з висновком судової оціночно-будівельної експертизи 
від 12 листопада 2016 року вартість квартири АДРЕСА_1 складає 114 702,00 грн. 
(а. с. 40-73, т. 2). 
Частки обох спадкоємців в силу положень статті 1261, частини першої статті 1267 ЦК Україниє рівними.
Системний аналіз вищевказаних норм та встановлені обставини дають можливість зробити висновок, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в межах вартості майна, одержаного спадкоємцями у спадщину.
Таким чином, колегія суддів вважає визначений судом апеляційної інстанції розмір суми, яка підлягала стягненню з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , а саме: 114 702,00 грн, тобто по 57 351,00 грн 
із кожного з них, вірним, а розрахунки щодо її визначення -обґрунтованими.
Посилання касаційної скарги про те, що ОСОБА_4 діяла поза межами повноважень, визначених довіреністю, безпідставні, так як вона повністю виконувала надані їй повноваження. Тому підстав вважати укладений попередній договір купівлі-продажу квартири нікчемним немає.
Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 
2016 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Д. Д. Луспеник
 
Б. І. Гулько
 
Г.В. Кривцова