Постанова
Іменем України
 
23 жовтня 2019 року
м. Київ
 
справа № 654/2663/15-ц
провадження № 61-26357св18
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,
учасники справи:
позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс»,
відповідачі:ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2016 року у складі судді Охтень А. А., рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року у складі колегії суддів: Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я., Полікарпової О. М. і додаткове рішення Апеляційного суду Херсонської області від 01 червня 2017 року у складі колегії суддів: Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я., Полікарпової О. М. 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст вимог
У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» (далі - ТОВ «Херсонавтотранс») звернулося до суду з позовами до відповідачів, які ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 вересня 2015 року об`єднані в одне провадження. 
З урахуванням уточнень позовних вимог позивач просив зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу трьох будинків відпочинку, а також зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу двох будинків відпочинку.
Позов мотивований тим, що розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 26 липня 1990 року № 301-р Херсонському територіально-виробничому об`єднанню «Херсонавтотранс» (далі - ХТВО «Херсонавтотранс»), правонаступником якого є ТОВ «Херсонавтотранс», надано земельну ділянку площею 5,2 га на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на АДРЕСА_1 с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області для будівництва пансіонату на 400 місць, на підставі якого у подальшому видано державний акт на право постійного користування землею серії Б № 065660. На вказаній земельній ділянці розташовані будиночки відпочинку відповідачів, які перешкоджають позивачу вільно користуватися нею. 
Короткий зміст судових рішень 
Справа судами розглядалася неодноразово.
Останнім рішенням Голопристанського районного суду Херсонсьської області               від 21 листопада 2016 року позовні вимоги ТОВ «Херсонавтотранс» залишено без задоволення.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим,що земельна ділянка з кадастровим номером 6522383500:02:002: 0126 обліковується за видом використання - база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», форма власності - державна, що підтверджується даними земельного кадастру. Позивачем не спростував відомості, надані відділом Держгеокадастру. Рішення Голопристанського районного суду від 16 листопада 2009 року, на підставі яких зареєстровано право власності відповідачів на будиночки, скасовані ухвалами Апеляційного суду Херсонської області від 08 та 13 липня 2010 року. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будиночки відпочинку скасовано. Майно, яке позивач просить знести, фактично перебуває у нього на балансі, що також підтверджується довідкою від 30 серпня 2007 року № 18/3 і обставинами, встановленими в рішенні Запорізького апеляційного господарського суду                 від 25 вересня 2008 року.
Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Херсонавтотранс» задоволено частково, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2016 року скасувано, ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ «Херсонавтотранс» задоволено, зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ТОВ «Херсонавтотранс» земельною ділянкою, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , територія бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» шляхом демонтажу трьох будиночків: літ. «А» одноповерхова будівля, що складається з приміщення: 1-1 площею 10,9 кв. м і 1-2 площею 8,2 кв. м, загальною площею 19,1 кв. м, літ. «Б» одноповерхова будівля, яка складається з приміщень: 1-1 площею 1,8 кв. м, 1-2 площею 4,1 кв. м, 1-3 площею 18,3 кв. м, загальною площею 24.2 кв. м; літ. «В» одноповерхова будівля, яка складається з чотирьох приміщень: 1-1 площею 5,3 кв. м, 1-2 площею 9 кв. м, 1-3 площею 9 кв. м, 1-4 площею 5,3 кв. м, загальною площею 28,6 кв. м, зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ТОВ «Херсонавтотранс» земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , територія бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» шляхом демонтажу двох будинків відпочинку: літ. «В» одноповерхова будівля загальною площею 14,6 кв. м, літ. «Б» одноповерхова будівля загальною площею  14,6 кв. м, у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2016 року та апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 жовтня 2016 року відмовлено.
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що будиночки відпочинку, про знесення яких просить позивач, і ті, які обліковуються на балансі товариства, не є ідентичними. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння ним. ТОВ «Херсонавтотранс» вказав індивідуальні ознаки будиночків відпочинку, про демонтаж яких воно просило. Належність відповідачам даних будиночків і розташування їх на земельній ділянці ТОВ «Херсонавтотранс» підтверджується рішеннями Суворовського районного суду м. Херсона від 22 квітня 2015 року і Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2015 року у справах № 668/16827/14-ц і № 488/422/15-ц та довідкою Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 19 квітня 2010 року № 2-12/56. Доводи відповідачів про те, що ТОВ «Херсонавтотранс» не є належним позивачем у справі, оскільки спірна земельна ділянка не надавалася у користування ХТВО «Херсонавтотранс», у позивача відсутній оригінал Державного акту на право постійного користування землею серії Б №065660, а кадастровий номер, раніше присвоєний вказаній земельній ділянці 6522383500:02:002:0126, відхилено як безпідставні. Відповідно до інформації, наданої Запорізьким відділенням поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 09 лютого 2017 року у провадженні відділу перебувають матеріали кримінального провадження № 12016080230001570, у ході якого встановлено, що ОСОБА_3 (одна із засновників ТОВ «Херсонавтотранс») з метою подальшого незаконного заволодіння майном шахрайськими діями заволоділа офіційними документами ТОВ «Херсонавтотранс». У матеріалах даного кримінального провадження знаходиться оригінал державного акту на право користування землею № 065660 від 1990 року, який вилучено у ОСОБА_3 ТОВ «Херсонавтотранс» надано апеляційному суду документи, що підтверджують погодження з колишнім землекористувачем - радгоспом «Чорноморський» та іншими органами питання виділу ХТВО «Херсонавтотранс» земельної ділянки площею 5,2 га, акт дослідження та вибору земельної ділянки під будівництво пансіонату на 400 місць ХТВО «Херсонавтотранс», акт виносу в натурі земельної ділянки від 16 листопада 1988 року. Той факт, що земельна ділянка за кадастровим номером 6522383500:02:002:0126 не обліковується на момент розгляду даної справи за видом використання база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», свідчить про технічну помилку, допущену у відомостях Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення та перенесення даної земельної ділянки до архіву. ТОВ «Херсонавтотранс» з 2009 року і до теперішнього часу сплачує земельний податок Круглоозерській сільській раді за користування земельною ділянкою. Відповідачі не надали доказів того, що державний акт на право користування землею, виданий ХТВО «Херсонавтотранс» визнано недійсним. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності ухвали Голопристанського районного суду від 28 жовтня 2016 року про відмову у призначенні судової земельно-технічної експертизи та постановлення нової про задоволення даного клопотання підлягають відхиленню, оскільки питання, запропоновані ОСОБА_1 на вирішення експертизи, мали правовий характер.
Додатковим рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 01червня                    2017 року доповнено рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року, стягнуто з ОСОБА_2 і  ОСОБА_1 на користь                                         ТОВ «Херсонавтотранс» судові витрати у розмірі 3 011,56 грн з кожної. 
Додаткове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що під час постановлення рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат. ТОВ «Херсонавтотранс» надавалася правова допомога у ході розгляду даної справи фахівцем у галузі права - юристом-спеціалістом Проценко A. C., що підтверджується дипломом останньої та договорами, укладеними між ними про надання правової допомоги. Витрати на правову допомогу позивача підтверджуються актами виконаних робіт, видатковими касовими ордерами. Враховуючи перелік і об`єм наданих фахівцем позивачу юридичних послуг та участь останнього у судових засіданнях суду першої, апеляційної інстанцій у період з вересня 2015 року до 30 березня 2017 року за кількістю годин участі в судових засіданнях (5 годин в суді першої інстанції і 2 год. 40 хв. в суді апеляційної інстанції), у межах граничних розмірів компенсації, визначених законом, враховуючи характер спірного правовідношення, предмет спору, є обґрунтованими і документально підтвердженими витрати позивача, пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 5 000,00 грн, і витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 023,17 грн, які підлягають стягненню з відповідачів.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У квітні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просили рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2016 року залишити в силі, змінивши описову та мотивувальну частину відповідно до виявлених фактів підробки бланку начебто державного акта на право користування землею з урахуванням висновків Херсонського окружного адміністративного суду по справі                              № 821/1266/16 у рішенні від 01 лютого 2017 року, скасувати рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року, визнавши                  ТОВ «Херсонавтотранс» неналежним позивачем. 
У червні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали до ВССУ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просили скасувати додаткове рішення Апеляційного суду Херсонської області від 01 червня 2017 року.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою ВССУ від 02 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада                 2016 року та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня                     2017 року.
Ухвалою ВССУ від 01 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на додаткове рішення Апеляційного суду Херсонської області від 01 червня 2017 року.
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
16 травня 2018 року справу № 654/2663/15-ц і матеріали касаційного провадження ВССУ передано до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подали касаційні скарги
Касаційна скарга на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року мотивована тим, що Херсонським окружним адміністративним судом встановлено відсутність у позивача будь-якої технічної документації на спірну земельну ділянку, а також те, що позивач не має жодного відношення до спірної ділянки.  
Відповідачі вважають державний акт на право користування земельною ділянкою, наданий позивачем, підробленим з посиланням на висновок експерта від 10 листопада 2016 року, підготовлений експертною установою у межах кримінального провадження щодо ОСОБА_3 . Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 20 липня 2016 року, наданою адміністративному суду щодо спірної земельної ділянки, документація на неї щодо землеустрою відсутня. Відповідно до відповіді Держгеокадастру, у відділі Держгеокадастру у Голопристанському районі відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року у Державному реєстрі земель земельної ділянки з кадастровим номером 6522383500:002:0126 відсутні, поземельна книга на земельну ділянку не відкривалася, в зв`язку з чим відомості про таку земельну ділянку не підлягали перенесенню до Державного земельного кадастру. Отже, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 6522383500:002:0126 не здійснювалася, відомості щодо неї безпідставно перенесено з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру.
Касаційна скарга на додаткове рішення Апеляційного суду Херсонської області      від 01 червня 2017 року мотивована тим, що при розгляді справи апеляційним судом не встановлено факти відповідно до поданої відповідачами заяв                    від 01 червня 2017 року, апеляційним судом не постановлено ухвали щодо розгляду справи за заявою позивача про постановлення додаткового рішення. Відповідачі вважають, що тим самим апеляційний суд позбавив їх можливості підготуватися до судового засідання та подати заперечення. 
Позиції інших учасників 
У липні 2017 року ТОВ «Херсонавтотранс» засобами поштового зв`язку надіслало до ВССУ заперечення на касаційну скаргу на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року, в якій просило її залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року - без змін.
Заперечення позивача мотивовані тим, що у касаційній скарзі наявні помилки у прізвищі ОСОБА_1 , підписи відповідачів на касаційній скарзі не збігаються з їх підписами на довіреностях, довідках, скаргах, клопотаннях, що дає підстави для висновку про те, що відповідачі не знайомі зі змістом касаційної скарги. Відповідачі не надали суду попередніх інстанцій доказів, які б спростовували докази, подані позивачем, і доводили б наявність у них права на користування спірною земельною ділянкою. Посилання відповідачів на відсутність у позивача права користування земельною ділянкою спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. 
Позивач зауважує на приюдиційності рішення судів, на які послався апеляційний суд, щодо правомірності переходу до ТОВ (ВАТ) «Херсонавтотранс» права власності на недобудоване нерухоме майно в процесі приватизації, що розташоване на земельній ділянці 5,2 га в с. Більшовик (Приморське). Відповідачі неправомірно посилаються на наявність кримінального провадження, оскільки при розгляді цивільних справ суд не наділений повноваженнями щодо надання правової оцінки доказам, зібраним у кримінальному провадженні, до прийняття судового рішення у такому провадженні. Постановою Запорізької місцевої прокуратури № 2 від 17 лютого 2017 року закрите кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань                                       № 12016080230001570 від 23 серпня 2016 року у зв`язку з відсутністю кримінального правопорушення. 
Відповідачі не навели жодної правової підстави законності перебування їх будиночків на чужій земельній ділянці. Позивачем надано витяг з реєстру прав на нерухоме майно (земельну ділянку), з якого вбачається, що відповідачам на жодному з речових прав не належить земельня ділянка, на якій розміщено їхнє майно. У справі № 10/361-ПН-09 суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції про визнання за ТОВ «Херсонавтотранс» право користування земельною ділянкою, оскільки позивач не довів порушення його прав, тобто у даному рішенні не встановлена відсутність у позивача відповідного права. Відповідачами не надано правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою, тому жодних підстав для залишення їх будиночків відпочинку на спірній земельній ділянці немає. 

Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши доводи касаційних скарг і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційних скарг без задоволення. 
Фактичні обставини, встановлені судом 
Відповідно до державного акту на право користування землею серії Б № 06560, ХТВО «Херсонавтотранс» у 1990 році надано у безстрокове безоплатне користування 5,2 га землі для будівництва пансіонату на 400 місць в оздоровчій зоні «Каркініт».
Рішеннями Господарського суду Херсонської області від 26 березня 2008 року, Запорізького апеляційного господарського суду від 23 вересня 2008 року, Вищого господарського суду України від 23 грудня 2008 року у справі № 10/57-0-08, постановою Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі                      № 6-159цс15, рішенням Господарського суду Херсонської області від 01 жовтня 2015 року № 923/1392/15, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року у справі № 654/3830/15а, які набрали законної сили, встановлено факт переходу від ХТВО «Херсонавтотранс» до Відкритого акціонерного товариства «Херсонавтотранс» (далі - ВАТ «Херсонавтотранс») у 1996 році та до ТОВ «Херсонавтотранс» 27 травня 2008 року належного йому майна та права користування земельною ділянкою.
З довідки Фонду державного майна України від 25 грудня 2015 року                                       № 11-102-04064 вбачається, що ВАТ «Херсонавтотранс» є правонаступником ХТВО «Херсонавтотранс».
ТОВ «Херсонавтотранс» з 2009 року і до теперішнього часу сплачує земельний податок Круглоозерській сільській раді за користування земельною ділянкою.
Рішеннями Голопристанського районного суду Херсонської області                             від 16 листопада 2009 року, які у подальшому були скасовані, а позовні заяви                   ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишено без розгляду, визнано право власності на два будиночки відпочинку за ОСОБА_1 і три будиночки відпочинку за ОСОБА_2 , що розташовані на території колишньої бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» у с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області.
Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрація права власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на набуте за вищезазначеними судовими рішеннями майно скасована.
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 22 квітня 2015 року у справі за позовом ТОВ «Херсонавтотранс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та Корабельного районного суду м.Миколаєва від 03 червня               2015 року у справі за позовом ТОВ «Херсонавтотранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості встановлено факт знаходження належного відповідачам майна - будиночків відпочинку на території бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», належної ТОВ «Херсонавтотранс», і укладення між ними і товариством договорів 26 травня 2009 року про зобов`язання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відшкодувати ТОВ «Херсонавтотранс» витрати на благоустрій території, на якій знаходяться належні відповідачам будиночки відпочинку.
Відповідно до довідки ТОВ «Херсонавтотранс» належні відповідачам будиночки відпочинку не обліковуються на балансі товариства.
Приналежність відповідачам вказаних будиночків і розташування їх на земельній ділянці ТОВ «Херсонавтотранс» підтверджується рішеннями Суворовського районного суду м. Херсона від 22 квітня 2015 року і Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2015 року у справах № 668/16827/14-ц і № 488/422/15-ц і довідкою Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 19 квітня 2010 року № 2-12/56.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина перша статті 116 Земельного кодексу України).
Положеннями статті 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності віднесено до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Враховуючи, що земельні ділянки є особливим об`єктом цивільного обігу, питання захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки регулюється як                    ЗК України (Глава 23 - «Захист прав на землю»), так і Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) (Глава 29 - «Захист права власності»). 
Статтею 152 ЗК України передбачено можливість захисту права на земельну ділянку у тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Дана норма кореспондується із загальною нормою статті 391 ЦК України про те, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника, відповідно до положень глави 29 цього кодексу. Отже, захист обмежених речових прав - зокрема, права користування земельною ділянкою, здійснюється подібно до захисту права власності.
Захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (негаторного позову) є можливим лише носієм речового права і передбачає доведення позивачем наступних обставин:                            1) належність позивачеві речового права, з приводу захисту якого він звертається до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем.
Правомірність набуття позивачем права користування вищевказаною земельною ділянкою та об`єктами нерухомого майна бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області) було предметом розгляду декількох судових процесів.
У частині третій статті 60 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, (далі - ЦПК України 2004 року) передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини
Судами встановлено, що у 1996 році ХТВО «Херсонавтотранс» реорганізовано у               ВАТ «Херсонавтотранс», яке є правонаступником його прав та обов`язків. У зв`язку з реорганізацією ХТВО «Херсонавтотранс» у ВАТ «Херсонавтотранс» до нього перейшло право користування земельною ділянкою площею 5,2 га в               с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області.
Відповідно до статей 37, 38 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня                   1963 року № 1540-06, статті 34 Закону України від 27 березня 1991 року                                  № 887-XII «Про підприємства в Україні», статті 28 Закону України від 04 березня 1992 року № 2163-XII «Про приватизацію майна державних підприємств» при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства. Обмежень щодо обсягу прав, які переходять при реорганізації, чинне законодавство не встановлює.
Суди у адміністративній справі № 654/5413/14-а встановили, що                                      ТОВ «Херсонавтотранс» як правонаступник ХТВО «Херсонавтотранс» є користувачем земельної ділянки площею 5,2 га в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 26 липня 1990 року серія Б № 065660.
З огляду на зазначене, доводи касаційної скарги про те, що позивач є неналежним, необґрунтовані.
Зміст рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у справі № 821/1266/16 за позовом ТОВ «Херсонавтотранс» про визнання протиправною дію відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області щодо створення заяви про виявлення технічної помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру, та перенесення земельної ділянки з кадастровим номером 6522383500:02:002:0126 (за видом використання - база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», площею - 5,184 га, форма власності - державна) до архіву, а також поновити попередній запис щодо зазначеної земельної ділянки, не свідчить про незаконність рішення апеляційного суду у даній справі. 
Крім того, Херсонський окружний адміністративний суд у рішенні від 01 лютого 2017 року у зазначеній справі встановив, що відповідно до Статуту                                 ВАТ «Херсонавтотранс» до статутного капіталу товариства ввійшло майно незавершеного будівництва пансіонату на 400 місць в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області, яке розташоване на земельній ділянці 5,2 га, а у 2008 році ВАТ «Херсонавтотранс» в свою чергу перетворено у ТОВ «Херсонавтотранс» з усіма правами правонаступника.
Апеляційний суд на підставі наявних у справі доказів дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідачі порушують право позивача на користування земельною ділянкою, яка знаходиться на АДРЕСА_1 у с. Більшовик Голопристанського району Херсонська область (територія бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»).
Інші доводи касаційної скарги на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України перебуває поза межами повноважень Верховного Суду. 
Доводи касаційної скарги на додаткове рішення Апеляційного суду Херсонської області від 01 червня 2017 року є необґрунтованими та не свідчать про наявність підстав для скасування даного рішення.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 220 ЦПК України 2004 року, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року у даній справі позов ТОВ «Херсонавтотранс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено, проте при постановлені вказаного рішення суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат. 
Частиною першою статті 88 ЦПК України 2004 року передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
У частині третій статті 220 ЦПК України 2004 року передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов`язковою. 
Зазначені процесуальні норми апеляційним судом були дотримані, учасники справи належним чином повідомлені про судове засідання щодо розгляду питання про постановлення додаткового рішення. За клопотанням представника відповідачів, у судовому засіданні 18 травня 2017 року оголошена перерва                до 01 червня 2017 року. Таким чином, відповідачі мали достатньо часу для підготовки до судового засідання. 
Доводи касаційної скарги щодо незаконності додаткового рішення з огляду на невитребування апеляційним судом інформації щодо правомірності підписання уточнень до позовної заяви є безпідставними, оскільки суд, постановляючи рішення, зобов`язаний вирішити питання про розподіл судових витрат (стаття 88, пункт 6 частини першої статті 214, пункт 4 частина перша статті 215 ЦПК України 2004 року).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Судом апеляційної інстанцій повно встановлено обставини справи на підставі належної оцінки наявних у справі доказів, визначено норми права, які підлягали застосуванню.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки касаційні скарги залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2016 року, рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня                    2017 року, додаткове рішення Апеляційного суду Херсонської області                            від 01 червня 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: | В. М. Ігнатенко   В. С. Жданова
| В. О. Кузнєцов