ПОСТАНОВА
Іменем України

28 листопада 2019 року 
Київ

справа №813/2611/17
адміністративне провадження №К/9901/23925/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А., 
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року, прийняту в складі головуючого судді Кухар Н.А., та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого Коваля Р.Й., суддів Гуляка В.В., Судової-Хомюк Н.М.,
у с т а н о в и в : 
І. Короткий зміст позовних вимог
1. У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив: 
- визнати протиправними дії Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - Галицька об`єднана державна податкова інспекція) щодо відмови в наданні йому інформації, яка запитувалася в інформаційному запиті від 06 липня 2017 року;
- зобов`язати Галицьку об`єднану державну податкову інспекцію надати йому достовірну, точну та повну інформацію, яка запитувалася в інформаційному запиті від 06 липня 2017 року, а саме надати належним чином завірені копії документів (платіжне доручення, інше) на підтвердження того, яку суму Державною установою «Львівська виправна колонія №48» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (далі - Державна установа «Львівська виправна колонія №48») оплачено збору на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно з постановою Франківського районного суду м.Львова від 29 травня 2017 року в справі №813/3185/16;
- надати інформацію, яку суму має сплатити Державна установа «Львівська виправна колонія №48» збору на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно з постановою Франківського районного суду м.Львова від 29 травня 2017 року в справі №813/3185/16;
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Галицьку об`єднану державну податкову інспекцію подати протягом п`яти робочих днів з дня набрання законної сили постановою суду звіт про виконання судового рішення.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не мав законних підстав відмовляти у наданні позивачеві інформації, яка запитувалася та стосується безпосередньо його, оскільки сплата Державною установою «Львівська виправна колонія №48» збору на обов`язкове державне пенсійне страхування впливає на його трудовий стаж та розмір пенсії.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня               2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Галицької об`єднаної державної податкової інспекції щодо відмови ОСОБА_1 у наданні інформації, яка запитувалася в інформаційному запиті від 06 липня 2017 року. Зобов`язано Галицьку об`єднану державну податкову інспекцію надати ОСОБА_1 достовірну, точну та повну інформацію, яка запитувалася в інформаційному запиті від 06 липня 2017 року. Зобов`язано Галицьку об`єднану державну податкову інспекцію подати протягом п`яти робочих днів з дня набрання законної сили постановою суду звіт про виконання судового рішення. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.           
4. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня                2017 року апеляційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року - без змін.
5. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що лист відповідача від 12 липня 2017 року є немотивованим, оскільки у ньому не наведено жодних підстав для віднесення запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом. Відповідач не обґрунтував підстави обмеження у доступі позивача до запитуваної інформації, а обмежився лише цитуванням законодавства, тому законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою. 
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погоджуючись із постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року, посилаючись на порушення судами норм права, Галицька об`єднана державна податкова інспекція подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 
7. Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними, винесеними з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник указує на те, що запитувана позивачем інформація є інформацією з обмеженим доступом, тому посадові особи контролюючого органу зобов`язані не допускати її розголошення.
IV. Позиція інших учасників справи
8. Позивачем заперечення (відзив) на касаційну скаргу не подано. 
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. 
10. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції.
11. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
12. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
13. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду.
14. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06 червня 2019 року касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду: Кашпур О.В. (судді-доповідачу, головуючому судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А., яку ухвалою від            16 серпня 2019 року прийнято до провадження.
15. Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2019 року справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 28 листопада 2019 року. 
VI. Стислий виклад обставин справи, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
16. Постановою Франківського районного суду м.Львова від 29 травня 2017 року в справі №813/3185/16, крім іншого, зобов`язано Державну установу «Львівська виправна колонія №48» нарахувати та сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування із сум грошового забезпечення, на яке нараховуються страхові внески та яке було присуджено ОСОБА_1 постановами Сихівського районного суду м.Львова від 13 грудня 2006 року в справі №2-1980/06 та Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2012 року в справі №2а-14133/11/1370 у відповідності до статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону (військових частин та органів, які виплачують грошове забезпечення особам, зазначеним у пункті 9 частини першої статті 4 цього Закону), за ставкою в розмірі 34,7 відсотка суми грошового забезпечення.
17. З метою з`ясування обставин щодо виконання зазначеного судового рішення            06 липня 2017 року  ОСОБА_1 звернувся до відповідача з інформаційним запитом, в якому просив: надати належним чином завірені копії документів (платіжне доручення, інше) на підтвердження того, яку суму Державною установою «Львівська виправна колонія №48» оплачено збору на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно з постановою Франківського районного суду м.Львова від                   29 травня 2017 року в справі №813/3185/16; надати інформацію, яку суму має сплатити Державна установа «Львівська виправна колонія №48» збору на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно з постановою Франківського районного суду м.Львова від 29 травня 2017 року в справі №813/3185/16; повідомити про результати розгляду інформаційного запиту в строки, передбачені чинним законодавством. До цього інформаційного запиту було додано копію постанови Франківського районного суду м.Львова від 29 травня 2017 року в справі №813/3185/16, копію платіжного доручення №323 від 29 червня 2017 року та копію довіреності представника.
18. Листом від 12 липня 2017 року №1326/13-50-07-06/92 Галицька об`єднана державна податкова інспекція відмовила позивачеві у наданні такої інформації з підстав того, що запитувана інформація є конфіденційною, тобто інформацією з обмеженим доступом.
VІІ. Джерела права й акти їхнього застосування
19. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
20. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
21. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
22. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI   (далі - Закон №2939-VI; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
23. Згідно з частиною першою статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. 
24. Статтею 3 Закону №2939-VI визначено гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації.
25. Доступ до інформації згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону №2939-VI забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
26. Запит на інформацію відповідно до частини першої статті 19 Закону №2939-VI - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
27. За приписами пункту 1 частини третьої статті 10 Закону №2939-VI розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом. 
28. Інформацією з обмеженим доступом відповідно до частини першої статті                      6 Закону №2939-VI є: конфіденційна інформація (стаття 7); таємна інформація (стаття 8); службова інформація (стаття 9).
29. У частинах другій - п`ятій, сьомій статті 6 Закону №2939-VI визначено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;                2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше. Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
30. Конфіденційна інформація згідно з частиною першою статті 7 Закону №2939-VI - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті           13 цього Закону.
31. Відповідно до частин першої - третьої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:                             1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону. Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. 
VІІІ. Позиція Верховного Суду
32. З огляду на зазначені норми Закону №2939-VI та встановлені у справі обставини Верховний Суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про те, що у відповідача як розпорядника запитуваної інформації не було правових підстав для відмови у наданні інформації, яка запитувалася в інформаційному запиті від 06 липня 2017 року, оскільки вона стосується позивача. Сплата Державною установою «Львівська виправна колонія №48» збору на обов`язкове державне пенсійне страхування із сум грошового забезпечення за постановою Франківського районного суду м.Львова від 29 травня 2017 року в справі №813/3185/16 чи єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині, що стосується ОСОБА_1 , безпосередньо впливає на його пенсійні права. 
33. Якщо ж сплата такого збору не персоніфікована, у зв`язку з чим неможливо надати інформацію в частині, яка стосується позивача, або ж відповідач не здійснював адміністрування такого збору у спірний період, то він повинен був повідомити про це заявника і діяти відповідно до положень Закону №2939-VI.
34. Верховний Суд уважає, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що суд першої інстанції своїм рішенням зобов`язав відповідача надати позивачеві не всю загалом інформацію щодо сплати Державною установою «Львівська виправна колонія №48» збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а лише в частині, що стосується саме позивача, що і запитувалося ним в інформаційному запиті.  
35. За таких обставин і правового урегулювання Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позовних вимог, оскільки відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у наданні інформації, яка запитувалася в інформаційному запиті від 06 липня 2017 року, діяв не відповідно до норм чинного законодавства. 
36. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, встановлених обставин та висновків судів не спростовують. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
37. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
38. За таких обставин, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
IХ. Судові витрати
39. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.
2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року в справі №813/2611/17 залишити без змін.
3. Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                                 О. В. Кашпур 
Судді:                                                                                            О. Р. Радишевська 
                                                                                                      С. А. Уханенко