ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року 
м. Київ
Справа №  910/11177/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,
секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,
за участю представників:
позивача - не з`явилися, 
відповідача 1 - не з`явилися,
відповідача 2 - Ковальова Є. Ф. (адвокат),
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 1 - Гончара В. М.,
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 2 - Музінського А. І. (адвокат), 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі повноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк"
на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2019 (суддя Трофименко  Т.  Ю.) і постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 (Іоннікова І. А. - головуючий, судді Чорна Л. В., Михальська Ю. Б.)                        у справі
за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Грейн",
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кримська девелоперська компанія",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Національний банк України,
2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
про визнання правочину недійсним.
Короткий зміст позовних вимог і заперечень
1. У серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк"; Фонд відповідно) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Грейн" (далі - ТОВ "Грін Грейн") про визнання недійсним договору поруки від 24.07.2014 № П-2010395-2 (далі - спірний договір).
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірний договір має ознаки нікчемності правочину, передбачені пунктами 1, 3, 5, 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також є недійсним в силу положень статті 207 Господарського кодексу України (далі - ГК України) як укладений із порушенням банком його господарської компетенції, а також вимог статей 3, 47, 49, 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність", положень постанов Правління Національного банку України № 348/БТ, № 560/БТ, № 692/БТ, статей 17, 50 Закону України "Про заставу", статей 586, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та положень договору застави майнових прав від 11.04.2014 № 37/ЗМП. 
3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Національний банк України (далі - НБУ) та Фонд.
4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 залучено до участі у справі № 910/4756/18 співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Кримська девелоперська компанія" (далі - ТОВ "Кримська девелоперська компанія").
5. ТОВ "Кримська девелоперська компанія" проти позову заперечило, зазначаючи, що спірний договір укладено відповідно до положеннь статті 533 ЦК України, його зміст не суперечить положенням цього Кодексу, іншим актам законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, під час укладення спірного договору на його учасників не поширювалася дія обмежень, запроваджених згідно з постановою НБУ від 30.10.2014 № 692/БТ. ТОВ "Кримська девелоперська компанія" також звернуло увагу на рішення суду у справі №  910/6405/16 та заявило про сплив позовної давності.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
6. Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2019 у справі №  910/11177/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю.
7. Судові рішення арґументовано тим, що позивач, звертаючись до суду із вимогами про визнання недійсними спірного договору, не довів наявності тих обставин, які свідчили би про необхідність визнання нікчемним спірного договору, передбачених у пунктах 3, 7 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2019 і постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 у справі № 910/11177/18, ПАТ "Дельта Банк" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
9. ПАТ "Дельта Банк" вважає, що суди попередніх інстанцій не надали жодної мотивованої оцінки та не зазначили доводів стосовно відхилення аргументів ПАТ "Дельта Банк", викладених у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі, в частині посилання на правові висновки, наведені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4123/16, від 16.05.2018 у справі № 910/10916/16 щодо застосування положень статей 579, 586, 629 ЦК України, статей 7, 17, 51 Закону України "Про заставу".
10. Скаржник звертає увагу на порушення судами попередніх інстанцій положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), наголошуючи на необґрунтованості висновків судів попередніх інстанцій про преюдиційність обставин, встановлених у судових рішеннях у справах №  910/21732/15 та № 910/6405/16. 
11. Заявник касаційної скарги наголошує, що суди попередніх інстанцій безпідставно та необґрунтовано відхилили викладені ним доводи, не дослідили у встановленому порядку на не надали належної правової оцінки обставинам, пов`язаним з укладенням спірного договору із порушенням обмежень та заборон, запроваджених згідно з постановами НБУ, про що було детально зазначено у позовній заяві та в апеляційній скарзі.
12. Також скаржник акцентує на залишенні судами попередніх інстанцій поза увагою того, що умовами кредитного договору не передбачено такого виду забезпечення як порука та власне й укладення будь-яких договорів до нього.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
13. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Кримська девелоперська компанія"                          не погоджується із доводами скаржника, зазначає про правомірність висновків судів попередніх інстанцій.
14. До Касаційного господарського суду від Фонду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому Фонд погоджується із доводами, викладеними у касаційній скарзі, та просить касаційну скаргу задовольнити, а рішення і постанову скасувати.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
15. Як убачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 26.04.2012 між ПАТ "Дельта Банк" (кредитор) і ТОВ "Кримська девелоперська компанія" (позичальник) укладено кредитний договір №К-2010395 із подальшими змінами та доповненнями.
16. На виконання умов кредитного договору ПАТ "Дельта Банк" надало ТОВ "Кримська девелоперська компанія" транш у сумі 15 713 000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2014 еквівалентно 156 498 337,40 грн. 
17. 24.07.2014 між ПАТ "Дельта Банк" (кредитор), ТОВ "Кримська девелоперська компанія" (позичальник) та ТОВ "Грін Грейн" (поручитель) укладено спірний договір, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій та пені, у розмірі та у випадках, передбачених договором мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № К-2010395, укладеним 26.04.2012 між кредитором та позичальником, за умовами якого позичальник зобов`язаний повернути кредитору отриманий кредит у сумі 284 407 279,34 грн та 15 713 047,72 доларів США зі сплатою процентів у розмірі, у строки та на умовах, зазначених в договорі кредиту та договорах про внесення змін та доповнень до договору кредиту, що укладені на момент укладання цього договору та/або можуть бути укладені в майбутньому, із кінцевим терміном повернення кредиту до 10.03.2018 включно або у термін, зазначений у пунктах 1.1 договору кредиту, а також сплачувати можливі штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту та цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої порукою вимоги.
18. Згідно з пунктами 2.1, 2.2 спірного договору зміст забезпеченого порукою зобов`язання визначено як погашення основної суми заборгованості за договором кредиту в сумах та в терміни, зазначені в кредитному договорі; сплата процентів за користування кредитом в розмірі, строки (терміни) та на умовах, визначених в кредитному договорі; сплата можливих штрафних санкцій, визначених кредитним договором; сплата інших витрат, пов`язаних зі здійсненням забезпеченої порукою вимоги. Загальний обсяг відповідальності поручителя за цим договором не може перевищувати 8 915 000,00 дол. США.
19. Відповідно до пункту 6.2 спірного договору, він набирає чинності з дати його укладання. Дія цього договору припиняється на підставах, передбачених чинним законодавством, але не пізніше 31.03.2015.
20. 02.03.2015 згідно з постановою правління НБУ від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк". Тимчасову адміністрацію було введено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 (включно).
21. За змістом рішення від 08.04.2015 № 71 Виконавчої дирекції Фонду "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" строк запровадження тимчасової адміністрації було визначено до 02.09.2015.
22. Відповідно до рішення від 03.08.2015 № 147 Виконавчої дирекції Фонду "Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" тимчасову адміністрацію у ПАТ "Дельта Банк" було продовжено до 01.10.2015. 
23. 02.10.2015 на підставі постанови від 02.10.2015 № 664 правління НБУ "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 181 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".
24. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.02.2017 № 619 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" на два роки до 04.10.2019, продовжено повноваження ліквідатора ПАТ "Дельта Банк".
25. 11.03.2015 відповідно до наказу уповноваженої особи Фонду "Про перевірку правочинів (договорів) у ПАТ "Дельта Банк" № 67 створено комісію з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями.
26. 12.05.2015 за результатами перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями комісія виявила нікчемність спірного договору на підставі пункту 7 частини 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (відповідне рішення комісії оформлено протоколом від 12.05.2015 № 4).
27. Позивач направив на адресу відповідачів повідомлення від 12.06.2015 №  3262 та від 15.06.2015 № 3310 про нікчемність, у тому числі, спірного договору, що підтверджується описами вкладення у цінний лист.
28. Суди попередніх інстанцій також установили, що рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 у справі № 910/21732/15 за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Кримська девелоперська компанія" про стягнення 305 366 340,29 грн, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 і постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2016, у позові відмовлено повністю.
29. Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/6405/16 від 07.06.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 і постановою Вищого господарського суду України від 21.02.2017, у задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Грін Грейн" і ТОВ "Кримська девелоперська компанія" про визнання недійсним спірного договору з інших підстав відмовлено.
Позиція Верховного Суду
30. Заслухавши суддю-доповідача, присутніх представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
31. У частинах 2, 3 статті 215 ЦК України закріплено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
32. Положеннями статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд (уповноважена особа) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.
33. Частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
34. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права. 
35. Згідно з частинами 5, 6 статті 13 цього Закону висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
36. У постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину (пункти 95, 96).
37. З огляду на те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується лише до оспорюваних правочинів, а визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону, Верховний Суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій помилково вдалися до оцінки доводів сторін щодо нікчемності договору поруки від 24.07.2014 № П-2010395-2.
38. Позовна вимога про визнання недійсним нікчемного договору поруки від 24.07.2014 № П-2010395-2 не може бути задоволена, оскільки позивач просив застосувати неналежний спосіб захисту. Тому Верховний Суд не перевіряє доводи сторін у частині висновку щодо нікчемності спірного договору, не підтверджує і не спростовує його, оскільки відповідний аналіз має бути зроблений у мотивувальній частині судового рішення у разі звернення позивача до суду щодо застосування належного способу захисту.
39. Разом з тим, наведені процесуальні порушення не вплинули на правильність висновків судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій справі. 
40. Оскільки доводи касаційної скарги позивача зводяться до доведення ним обставин наявності підстав нікчемності договору поруки від 24.07.2014                                 № П-2010395-2, передбачених частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з огляду на встановлені судом підстави для відмови у позові, такі доводи колегією суддів відхиляються. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
41. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу -  без задоволення.
42. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 309 ГПК України).
43. Верховний Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення і постанови, та вважає, що їх слід залишити без змін, з урахуванням мотивувальної частини цієї постанови, а касаційну скаргу без задоволення.
44. Крім того, зважаючи на положення частини 1 статті 52 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання скаржника, викладеного у формі повідомлення (заяви) про здійснення процесуального правонаступництва у справі №   910/11177/18, та заміну ПАТ "Дельта Банк" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР ГЛОБАЛ АЛЬЯНС", зважаючи на заміну кредитора у зобов`язанні.
Розподіл судових витрат
45. Оскільки підстав для скасування рішення і постанови немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Здійснити процесуальне правонаступництво позивача у справі №  910/11177/18. 
Замінити Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР ГЛОБАЛ АЛЬЯНС".
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 у справі № 910/11177/18 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил

                                                                                          О. В. Случ