Постанова
іменем України 
 
07 серпня 2019 року  
м. Київ
справа № 522/21802/16-к 
провадження № 51-2857км19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,                           
суддів                                                             ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю: 
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
захисника                                                      ОСОБА_6 ,  
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 березня 2019 року про відмову адвокату ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2016 року та повернення апеляційної скарги щодо 
ОСОБА_7 ,                              ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області,  жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 Кримінального кодексу України (далі-КК) у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12016160000000654 від 24.10.2016 року,
встановив:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2016 року застосовано до підозрюваного  ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання, вирішено, що після його затримання, не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, підозрюваного мають доставити до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 березня 2019 року відмовлено адвокату ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК, у кримінальному провадженні №12016160000000654, внесеному до ЄРДР 24.10.2016 року та повернуто їй апеляційну скаргу з доданими матеріалами.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , покликаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 березня 2019 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано, що лише 17 грудня 2018 року між ОСОБА_8 (дружиною ОСОБА_7 ) та адвокатським об`єднанням «М-Партнерс» було укладено договір про надання правничої допомоги та 18 лютого 2019 року захисник ОСОБА_6 ознайомилась з матеріалами справи щодо ОСОБА_7 , в зв`язку з чим нею було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, так як ні підозрюваному, ні його захиснику судом не надсилалась копія ухвали місцевого суду.
Позиції учасників судового провадження
На касаційну скаргу заперечень від учасників судового провадження не надходило.
У судовому засіданні захисник просила задовольнити касаційну скаргу, прокурор касаційну скаргу сторони захисту не підтримала, просила ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін. 
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 438 Кримінального процесуального закону (далі-КПК), предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Як убачається з матеріалів судового провадження, при розгляді клопотання слідчого суд ухвалив рішення без участі захисника та підозрюваного, оскільки                       органами досудового слідства було надано докази, що ОСОБА_7 перебуває у розшуку.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернулась з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного суду, але цей суд відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи своє рішення тим, що повноваження адвоката ОСОБА_6 на здійснення захисту інтересів підозрюваного ОСОБА_7 оформлені не належним чином, тобто не надано відомостей про наявність клопотання підозрюваного ОСОБА_7 про залучення в якості захисника адвоката ОСОБА_6 , що, на думку апеляційного суду, виключає можливість поновлення адвокату ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року щодо ОСОБА_7 .
Разом з тим, Верховний Суд вважає таке рішення апеляційного суду необґрунтованим, з огляду на таке.
Відповідно до статей 55, 59, 129 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Принцип забезпечення обвинуваченому права на захист і забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках на касаційне оскарження судових рішень, є однією з основних засад судочинства.
Крім того, забезпечення права на захист і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, віднесено до загальних засад кримінального провадження (п. п. 13, 17 ч. 1 ст. 7 КПК).
Гарантії права на захист у разі кримінального обвинувачення передбачено й у п. «d» ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року та підпункті (c) п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 393 КПК, апеляційну скаргу мають право подати підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник. 
Виходячи з змісту ст. 50 КПК, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 48, ст. 51 КПК, захисник, який не брав участі в розгляді справи судом першої інстанції, має право подати апеляційну скаргу за умови укладення ним договору з обвинуваченим або з іншими особами, але за клопотанням чи наступною згодою обвинуваченого (засудженого).
Однак, положеннями ст. 51 КПК чітко не визначено ні строку надання такої «наступної згоди», ні порядку підтвердження її наявності, у зв`язку з чим зазначена норма має застосовуватися з урахуванням обставин конкретної справи у спосіб, який не становитиме невиправдане обмеження права особи на захист. 
Верховний Суд звертає увагу, що зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 вбачається, що вона подана в інтересах ОСОБА_7 та спрямована на захист і покращення його становища.
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_8 , укладаючи договір з адвокатським об`єднанням «М-Партнерс», діяла саме в інтересах її чоловіка – ОСОБА_7 , а не всупереч їм. 
За таких обставин Суд вважає, що захисник ОСОБА_6 мала повноваження на подання апеляційної скарги в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні.
Щодо строків на апеляційне оскарження
Згідно з п.2 ч.1 ст.309 КПК, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК, апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
За ч. 3 ст. 395 КПК, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. 
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише втому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. 
Тобто, для прийняття рішення про повернення апеляційної скарги, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, суд апеляційної інстанції, з огляду на конкретні обставини провадження та положення ч. 2 ст. 395 КПК, повинен встановити наявність таких двох обов`язкових умов: 
- подання особою апеляційної скарги поза межами строку апеляційного оскарження (після його закінчення); 
- відсутність заяви (клопотання) особи про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження або не встановлення апеляційним судом підстав для його поновлення.
Згідно з матеріалами провадження, ухвалу про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 було постановлено слідчим суддею за участю прокурора без виклику інших учасників провадження та без надіслання їм копії ухвали.
Захисник ОСОБА_6 вперше ознайомилась з матеріалами справи №522/21802/16- к 18 лютого 2019 року, про що свідчить наявна в матеріалах провадження відмітка (а.с. 81). 
26 лютого 2019 року до Одеського апеляційного суду адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді  Приморського районну суду міста Одеси від 18 листопада 2016 року, поставивши питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відмовляючи адвокату ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження та повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що вона подана особою поза межами встановленого ст. 395 КПК п`ятиденного строку для оскарження і підстави для його поновлення відсутні, при цьому не визнав поважними, наведені адвокатом ОСОБА_6 , причини.
Проте, колегія суддів із таким рішенням не погоджується, оскільки суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що судове рішення постановлено без виклику ОСОБА_7 та його захисника, копію оскарженої ухвали захиснику ОСОБА_6 надіслано лише 21 лютого 2019 року (у відповідь на її адвокатський запит), а вже 26 лютого 2019 року вона подала апеляційну скаргу, тобто в межах п`ятиденного строку на апеляційне оскарження, визначеного п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК. 
Крім цього, покликання суду апеляційної інстанції на те, що попередній захисник ОСОБА_9 13 грудня 2016 року, під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження був ознайомлений саме з ухвалою про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , не є прийнятним, оскільки з наданої прокурором розписки (а.с. 123) адвоката ОСОБА_9 неможливо встановити факту наявності в матеріалах кримінального провадження, з якими ознайомлювався захисник, ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_7 .
Таким чином, суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, є підставою для скасування такого судового рішення і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
При новому розгляді апеляційному суду необхідно врахувати наведене та постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Враховуючи вищевикладене, у відповідності до статей 433, 434, 436-438 КПК, Верховний Суд вважає, що оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід задовольнити, а ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 березня 2019 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого постановити рішення з урахуванням висновків Верховного Суду.
Керуючись статтями 369,  433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 березня 2019 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2016 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру  досудових  розслідувань за № 12016160000000654 від 24 жовтня 2016 року та повернення апеляційної скарги - скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                        ОСОБА_2                               ОСОБА_3