ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року 
м. Київ

Справа №  916/2269/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Малихіної О.В.,
представників учасників справи:
позивача -  публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - Пронюк В.Я. - адвокат (свідоцтво КВ №000292, довіреність від 17.05.2019),                                                                                                     
відповідача - комунального  підприємства "Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської міської ради Одеської області -    не з`явився,                                                                                                        

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу  акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"  
на рішення господарського суду Одеської області від 13.02.2019 
(суддя Щавинська Ю.М.)
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 (колегія суддів: Поліщук Л.В. (головуючий),  Богатир К.В.,  Мишкіна М.А.)
зі справи № 916/2269/18
за позовом  публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"  (далі - Компанія)
до комунального  підприємства "Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської міської ради Одеської області (далі - Підприємство)
про стягнення 3 665 562,92 грн.
ВСТАНОВИВ:
1.          ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
Компанія  звернулася до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Підприємства основного боргу в сумі 3395472,93 грн.,  187422,22 грн. пені, 3% річних в розмірі  34284,55 грн. та 48383,22 грн. інфляційних втрат.  Крім того, позивач просив стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.   
Позовні вимоги обґрунтовані приписами статей 509, 526, 530, 549, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору постачання природного газу від 20.10.2017 №8015/1718-БО-23 щодо повного та своєчасного розрахунку за переданий природний газ.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
Рішенням господарського суду Одеської області від 13.02.2019, залишеним без змін постановою  Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2019    у справі №916/2269/18, позов задоволено частково: стягнуто з Комунального підприємства "Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської міської ради Одеської області на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3% річних у сумі 34284,55 грн., інфляційні втрати у сумі 48383,22 грн., пеню у сумі 50000,00 грн., а також судовий збір у сумі 4051,34 грн. Провадження у справі в частині стягнення 238474,50 грн. закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору. В решті позову відмовлено. 
Судові рішення мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором постачання природного газу від 20.10.2017 №8015/1718-БО-23  в частині своєчасної оплати за переданий природний газ, у зв`язку з чим суди дійшли висновку про правомірність нарахування позивачем пені в розмірі 187422,22 грн., 34284,55   грн. інфляційних втрат та  34284,55  грн. - 3% річних. Крім того, суди, врахувавши майновий стан відповідача, соціально значимий статус останнього, дослідивши обставини справи, дійшли висновку про можливість зменшення заявленого до стягнення розміру пені до 50000,00 грн.  
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Компанія, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить суд касаційної інстанції скасувати судові акти попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 137 422,22 грн. пені, у скасованій частині прийняти нове рішення про задоволення позову. 
2.          АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Компанія мотивує свою касаційну скаргу тим, що судами неправомірно  зменшено розмір заявленої до стягнення суми пені до  50 000 грн,  порушено приписи статей 223  Господарського кодексу України ( далі - ГК України ) та 549-552, 599 та 625 ЦК України, оскільки судами, без перевірки завданих збитків та заявленої до стягнення неустойки, без врахування ступеня виконання зобов`язання і майнового інтересу позивача, надана перевага аргументам відповідача; не встановлено інших обставин, які дають право суду на зменшення пені, зокрема, не з`ясовано, чи є даний випадок винятковим. Крім того вважає , що суди порушили норми процесуального права , а саме : статті 4-2, 43, 83, 84 Господарського  процесуального кодексу України(далі -ГПК України). 
Доводи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу Підприємство просило  залишити її без задоволення, посилаючись, зокрема,  на правильне застосування судами норм матеріального та процесуального права.
3.          СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Місцевим і апеляційним господарськими судами у розгляді справи з`ясовано й зазначено, зокрема, що:
- 20.10.2016 між Компанією (постачальник) та Підприємством (споживач) укладено договір постачання природного газу №8015/1718-БО-23  (далі -договір), згідно з яким постачальник зобов`язався поставити  споживачу у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору;
- відповідно до пункту 1.2 договору встановлено, що газ, який продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими споживачами;
- згідно з пунктом  2.1 договору постачальник передає споживачу з 01.10.2017 по 31.03.2018 природний газ обсягом до 2340 тис. куб. метрів;
- пунктом 3.7 договору встановлено, що приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу ;
- пунктом 4.1. договору встановлено, що кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показниками комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог, встановлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 та Кодексом газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493;
- у розділі 5 договору сторони визначили ціну газу. Так, ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється Положенням. На дату укладання договору ціна на природний газ становить 4942 грн. за 1000 куб.м. (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України). До визначеної ціни застосовується коефіцієнт 1,6. Ціна за 1000 куб.м. газу за цим договором на дату його укладання становить 7907,20 грн., крім того, податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 9488,64 грн.(пункт 5.2 договору). Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу (пункт5.4. договору)  ;
- відповідно до пункту 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно), наступного за місяцем поставки газу;
- згідно з пунктом 7.2 договору, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором;
- в пункті 8.2 договору сторони домовились, що у разі невиконання відповідачем пункту 6.1 договору, останній зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі 16,4 % річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу;
-  договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 до 31.03.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 12.1 договору) ;   
- на виконання умов договору від 20.10.2017 №8015/17/8-БО-23 у період з жовтня 2017 року по березень 2018 року позивач передав у власність відповідача природний газ об`ємом 1451,909 тис куб.м. на загальну суму 13776641,81 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання - передачі природного газу ;
- відповідач на порушення умов договору та вимог чинного законодавства зобов`язання з оплати вартості природного газу виконував неналежним чином та з порушенням терміну розрахунків.
Судами також встановлено що:
- відповідач у відзиві на позовну заяву від 20.11.2018, в клопотанні від 05.12.2018 та в додаткових письмових поясненнях просив суд на підставі статей  551 ЦК України та 233 ГК України врахувати специфіку діяльності підприємства відповідача, тривалість процесу взаєморозрахунків з державного бюджету місцевим бюджетам, ступінь виконання боржником зобов`язань за договором, спів розмірність розміру неустойки наслідкам порушення та врахувати майнові інтереси обох сторін та зменшити розмір пені;
Предметом касаційного оскарження у даній справі стало питання щодо правомірності відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені у заявленому позивачем до стягнення розмірі та зменшення розміру неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача внаслідок прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості поставленого позивачем  природного газу,  - до  50 000 грн. 
В іншій частині судові рішення попередніх інстанцій позивачем не оскаржуються.
4.          ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
 ЦК України:
частина друга статті 11: 
- підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти;
стаття 509: 
- зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку;
- зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;
стаття 549:
- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання;
частина третя статті 551:
- розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення;
стаття 610: 
- порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);
частина перша статті 612:
- боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором;
частина друга статті 625: 
- боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;
ГК України:
стаття 217:
- господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції;
частина перша статті 230:
- штрафними санкціями  визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання;
стаття 233:
- у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій;
пункт 1 частини першої статті 308: 
- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
частина перша статті 309:
- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
5. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
Аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18).
Суди попередніх інстанцій,  оцінивши доводи сторін по даній справі, взявши до уваги обставини, які мають істотне значення в цій справі для вирішення питання щодо розміру неустойки, зокрема те, що Підприємство є комунальним підприємством, фінансування якого здійснюється за рахунок платежів від наданих послуг населенню, фінансується за рахунок бюджетних коштів; основне зобов`язання за договором постачання природного газу виконано відповідачем у повному обсязі, хоча і з порушенням строків; сума заборгованості станом на момент подачі позовної заяви суттєво відрізнялась від заявленої позивачем; основним різновидом господарської діяльності відповідача є виробництво, транспортування, розподілення та постачання теплової енергії населенню та іншим споживачам, при цьому основним споживачем послуг відповідача з централізованого теплопостачання являється населення, та матеріали справи містять довідки про стан заборгованості споживачів за надані послуги з теплопостачання КП "Чорноморськтеплоенерго"; доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання збитків позивачу чи іншим учасникам господарських відносин в результаті дій відповідача, матеріали справи не містять, а вимоги про стягнення збитків позивачем взагалі не заявлялись; приймаючи до уваги специфіку господарської діяльності відповідача, на якого покладено обов`язок безперебійного постачання теплової енергії споживачами протягом опалювального сезону, низьку платоспроможність значної кількості споживачів теплової енергії;   - дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення нарахованого позивачем розміру пені до 50000 грн. з посиланням на приписи  статті 233  ГПК України та статті 551 ЦК України.
Довід скаржника про неправильне застосування судами норм матеріального права, зокрема статей 223 ГК України та статті 551 ЦК України, Касаційний господарський суд відхиляє, з огляду на те, що наведене спростовується викладеними обставинами та не знайшли свого підтвердження під час розгляду Судом касаційної скарги Компанії у справі.
При цьому, доводи скаржника про необґрунтоване зменшення судом першої інстанції розміру пені є такими, що не можуть бути прийнятті до уваги, оскільки судами у вирішенні цього питання було досліджено ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні та інші фактори, які вплинули на можливість своєчасної оплати відповідачем вартості поставленого газу. 
Таким чином, суди, у вирішенні питання про зменшення нарахованої до стягнення суми пені, перевірили доводи сторін щодо їх фінансового стану, врахували їх майнові інтереси, значний розмір нарахованої до стягнення суми пені, а також те, що понесені позивачем збитки внаслідок несвоєчасного розрахунку за спожитий газ частково компенсуються відповідачем нарахованими інфляційними втратами та 3% річних. 
З урахуванням викладеного Касаційний господарський суд вважає доводи касаційної  скарги необґрунтованими.
Доводи, викладені у відзиві Підприємства на касаційну скаргу, ґрунтуються на обставинах, встановлених у розгляді справи судами попередніх інстанцій, та відповідають нормам матеріального і процесуального права.  
Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.  
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Звертаючись з касаційною скаргою, Компанія не спростувала наведених висновків попередніх судових інстанцій та не довела неправильного застосування ними норм матеріального  права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.
За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Компанії залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.
Судові витрати
Понесені  Компанією у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Компанію, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Рішення господарського суду Одеської області від 13.02.2019  та постанову  Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2019  зі справи №916/2269/18   залишити без змін, а касаційну скаргу акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                      І. Колос

Суддя                                                                                                      І. Бенедисюк 

Суддя                                                                                                      Т. Малашенкова