ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року 
м. Київ

Справа №  910/17744/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В.

за участю секретаря судового засідання - помічника судді Зуєвої А.О.

за участю представників: ПАТ "Агрохолдинг Авангард" - адвокатів Русина Ю.Ю.,  Скриннікової Н.С., Національного банку України - Перетятька С.М.,           

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019
та рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 
у справі № 910/17744/17
за позовом Національного банку України
до  Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива",
про звернення стягнення на предмет іпотеки -,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Національний банк України (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Агрохолдинг Авангард" (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги мотивовані порушенням договірних зобов`язань ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" перед Національним  банком України в межах укладеного між останніми Кредитного договору від 20.02.2009 №12/09/2 (із подальшими змінами та доповненнями) в частині своєчасної сплати кредиту та процентів, в забезпечення виконання зобов`язань за яким між позивачем та ВАТ "Кіровський" (правонаступником якого є ПАТ "Агрохолдинг Авангард") укладений Договір іпотеки від 20.02.2009 із змінами та доповненнями, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О. (реєстраційний номер 504).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 у справі №910/17744/17 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 у справі №910/17744/17 (суддя Балац С.В.) позов задоволено. Прийнято рішення в рахунок часткового погашення заборгованості ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" за кредитним договором від 20.02.2009 №12/09/2 з додатковими угодами до нього від 10.12.2009, від 30.03.2010, від 09.04.2010, від 11.06.2010, від 07.10.2011, від 07.06.2012, від 31.10.2012, від 28.11.2012, від 26.02.2014, від 19.09.2014, від 01.12.2014, від 23.12.2014, від 26.02.2015, від 12.03.2015) перед Національним банком    України 219   413   698,63 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 200   000   000,00 грн., заборгованості за процентами - 19   413 698,63 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 20.02.2009, укладеним між Національним банком   України та ВАт "Кіровський", правонаступником якого є ПАТ "Агрохолдинг Авангард", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О., зареєстрований в реєстрі за №504 на нерухоме майно: комплекс нежитлових будівель, загальною площею 35 255,2 кв.м., що знаходяться за адресою: Кіровоградська обл., Кіровоградський район, село Вільне, вул. Леніна, буд. 1, 1-А, 25, 27, 29, 34, 36 та вул. Джерельна, буд. 3, що належить на праві власності ПАТ "Агрохолдинг Авангард", шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої    Законом України "Про виконавче провадження" із встановленням початкової ціни в     сумі 6 910     000,00 грн. Стягнуто з ПАТ "Агрохолдинг Авангард" на користь Національного банку України 103   650,00 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено прострочення кредитних зобов`язань ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" та    настання підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, водночас, доказів сплати боргу суду не надано.

При цьому, початкову ціну продажу предмету іпотеки судом першої інстанції у рішенні встановлено на підставі даних щодо оцінки спірного нерухомого майна, проведеної ТОВ "Консалтингова компанія "Увекон" на замовлення НБУ.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 (колегія суддів: Михальська Ю.Б. - головуючий, Скрипка І.М., Тищенко А.І.) рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 у справі №910/17744/17 змінено. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 у справі №910/17744/17 викладено у наступній редакції. "Позовні вимоги задовольнити. В рахунок часткового погашення заборгованості ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" за кредитним договором від 20.02.2009 № 12/09/2 з додатковими угодами до нього від 10.12.2009, від 30.03.2010, від 09.04.2010, від 11.06.2010, від 07.10.2011, від 07.06.2012, від 31.10.2012, від 28.11.2012, від 26.02.2014, від 19.09.2014, від 01.12.2014, від 23.12.2014, від 26.02.2015, від 12.03.2015) перед Національним банком  України 219     413 698  грн. 63 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 200   000 000 грн. 00 коп., заборгованості за процентами - 19   413 698 грн. 63 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 20.02.2009, укладеним між Національним банком  України та ВАТ "Кіровський", правонаступником якого є ПАТ "Агрохолдинг Авангард", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О., зареєстрований в реєстрі за № 504 на нерухоме майно: комплекс нежитлових будівель, загальною площею 35.255,2 кв.м., що знаходяться за адресою: Кіровоградська обл., Кіровоградський район, село Вільне, вул. Леніна, буд. 1, 1-А, 25, 27, 29, 34, 36 та вул. Джерельна, буд. 3, що належить на праві власності ПАТ "Агрохолдинг Авангард", шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій згідно Закону України "Про виконавче провадження". Стягнути з ПАТ "Агрохолдинг Авангард" на користь Національного банку України витрати по сплаті судового збору в сумі 103 650 грн. 00 коп.".
За висновком суду апеляційної інстанції, оскільки в ході розгляду справи сторони не дійшли згоди про вартість    предмета іпотеки, яка могла б стати початковою ціною його реалізації, правильним буде встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах із визначеннями вартості майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої   Законом України "Про виконавче провадження", що не суперечить нормам Закону України "Про іпотеку".

При цьому, апеляційний суд зазначив, що задоволення позовних вимог НБУ у вищевказаній редакції не є виходом суду за межі позовних вимог з огляду на те, що при прийнятті рішення про задоволення позову щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, суд може не зазначати початкову ціну предмета іпотеки, вказавши, що остання визначається на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії проведення виконавчих дій. 

Не погоджуючись з ухваленими у справі судовими рішеннями, ПАТ "Агрохолдинг Авангард" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 у справі №910/17744/17; направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень заявник касаційної скарги зазначає порушення та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, ПАТ "Агрохолдинг Авангард" зазначає про те, що наданий позивачем Звіт ТОВ "Консалтингова компанія "Увекон" про оцінку спірного нерухомого майна станом на 17.05.2017 не може бути належним доказом його початкової вартості, відтак, в розумінні  ст. ст. 73-79 ГПК України в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази  ринкової вартості прав вимоги.

У зв`язку з цим, на думку заявника касаційної скарги,  суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.  
При цьому, відповідач також наголошує, що судами першої та апеляційної інстанцій не було належним чином досліджено Звіт про незалежну оцінку спірного нерухомого майна, складений 15.05.2018 ТОВ "Юрісперітус", згідно якого ринкова вартість предмета іпотеки  за Іпотечним договором  станом на 15.05.2018 становить 151 429 431, 00 грн.

Крім того, на думку ПАТ "Агрохолдинг Авангард", суди першої та апеляційної інстанцій самостійно змінивши позовні вимоги порушити принцип рівності та змагальності сторін.

Враховуючи викладене, заявник касаційної скарги наголошує, що при встановленні початкової ціни предмету іпотеки місцевим та апеляційним судами були порушені норми процесуального права (ст. ст. 13, 14, 73, 76, 77, 79 ГПК України) та норми ст. 39 Закону України "Про іпотеку", що призвело до неправильного вирішення спору по суті. 

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 27.03.2019 для розгляду справи № 910/17744/17 за касаційною скаргою ПАТ "Агрохолдинг Авангард" визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Білоуса В.В., Жукова С.В.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від  08.04.2019 у справі № 910/17744/17 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Агрохолдинг Авангард" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2018  у справі № 910/17744/17; розгляд справи за касаційною скаргою ПАТ "Агрохолдинг Авангард" призначено на 12.06.2019 на 10 год. 45 хв.

ПАТ "Агрохолдинг Авангард" подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду письмові пояснення, у яких повторно просить касаційну скаргу задовольнити, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2018  у справі № 910/17744/17 скасувати.

Додатково обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач, зокрема,  посилається на те, що судом першої інстанції стягнуто з відповідача судовий збір в розмірі 103 650,00 грн., виходячи з неналежного та недопустимого доказу - Звіту ТОВ "Консалтингова компанія "Увекон" про оцінку майна.

Крім того, на думку ПАТ "Агрохолдинг Авангард", суд апеляційної інстанції, встановивши спосіб реалізації  майна на прилюдних торгах і не зазначивши при цьому початкову ціну продажу, вийшов за межі позовних вимог, незаконно відредагував позовну вимогу немайнового характеру,  фактично вирішивши розділити її на дві вимоги.

При цьому, ПАТ "Агрохолдинг Авангард" наголошує, що касаційна скарга подана з метою виправлення фундаментального порушення при прийнятті оскаржуваних судових рішень. 

Національний банк України звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з відзивом на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги відповідача, посилаючись на правові висновки постанов Великої палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 235/3619/15-ц та від 05.09.2018 у справі № 202/30076/13-ц.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників ПАТ "Агрохолдинг Авангард" та Національного банку України, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій,  20.02.2009 між Національним банком України (кредитор) та ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" (позичальник) укладено Кредитний договір №12/09/2, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику кредит на суму 200   000 000,00 грн. на строк з 20.02.2009 по 09.02.2010 з оплатою 16,50 % річних (пункт 1.1 Кредитного договору).

Договорами про внесення змін до Кредитного договору від 10.12.2009, 30.03.2010, 09.04.2010, 11.06.2010, 07.10.2011, 07.06.2012, 31.10.2012, 28.11.2012, 26.02.2014, 19.09.2014, 01.12.2014, 23.12.2014, 26.02.2015, 12.03.2015 сторонами вносились зміни до Кредитного договору в частині зміни процентної ставки за користування кредитом та графіку погашення кредиту.

Попередніми судовими інстанціями досліджено та встановлено, що на виконання умов Кредитного договору Національним банком України надано ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" кредит за Кредитним договором №12/09/2 від 20.02.2009 в сумі 2 000 000 000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками та довідкою-розрахунком заборгованості за Кредитним договором.

Як встановлено судами, факт отримання та розмір наданих Національним банком України кредитних коштів ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" не заперечувався.

Доказів пред`явлення ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" претензій щодо якості, обсягів, а також термінів надання банківських послуг до суду не надходило, будь-які заперечення щодо повного та належного виконання НБУ положень кредитного договору з боку третьої особи судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

Відповідно до    ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою. 

Виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором (стаття 548 Цивільного кодексу України).

Згідно   ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. 

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено місцевим та апеляційним судами, 20.02.2009 між Національним банком України (іпотекодержатель) та ВАТ "Кіровський", як іпотекодавцем, (правонаступником якого є ПАТ "Агрохолдинг Авангард") укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О., зареєстрований в реєстрі за №504 (далі - Іпотечний договір), який забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору.

Пунктом 5 Іпотечного договору визначено, що в забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" надало в іпотеку підприємство, як цілісний майновий комплекс, в тому числі нерухоме майно, загальною ринковою вартістю 43     428 139,00 грн. (будівля водокачки, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, село Вільне, вулиця Джерельна, будинок 3 (пункт 5.1 Іпотечного договору); птахокомплекс, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, село Вільне, вулиця Леніна, будинок 1-А (пункт 5.2. Іпотечного договору); комплекс, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, село Вільне, вулиця Леніна, будинок 27 (пункт 5.3. Іпотечного договору); нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область , Кіровоградський район, село Вільне, вулиця Леніна, будинок 25 (пункт 5.4. Іпотечного договору); комплекс, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, село Вільне, вулиця Леніна, будинок 29 (пункт 5.5. Іпотечного договору); комплекс, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, село Вільне, вулиця Леніна, будинок 1 (пункт 5.6. Іпотечного договору); комплекс, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, село Вільне, вулиця Леніна, будинок 34 (пункт 5.7. Іпотечного договору); комплекс, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, село Вільне, вулиця Леніна, будинок 36 (пункт 5.8. Іпотечного договору),  рухоме майно, перелічене у додатку № 1 оціночною вартістю 42.617.894,00 грн. та інші оборотні та необоротні активи, нематеріальні активи, незавершене будівництво і довгострокові фінансові інвестиції.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони Іпотечного договору погодили, що ринкова вартість предмета іпотеки становить 152   587 033,00 грн. (пункт 5.9. Іпотечного договору).

У п. 15.8.1. Іпотечного договору сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель (Національний банк України) має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані.

Судами встановлено, що умовами пункту 15.10. Іпотечного договору визначено, що у разі звернення стягнення на предмет застави за умовами цього договору іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, винагороди та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрати на утримання предмета іпотеки, а також на здійснення забезпечених іпотекою вимог.

Згідно з п. 20 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених умовами цього договору, відповідно до статті 24 та розділу V Закону України "Про іпотеку" на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з п. 24 цього договору.

Відповідно до пункту 25 Іпотечного договору термін дії договору - до повного виконання іпотекодержателем зобов`язань за Кредитним договором.

Посилаючись на неналежне виконання ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" своїх зобов`язань за кредитним договором № 12/09/2 від 20.02.2009, Національний банк України звернувся з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі Іпотечного договору від 20.02.2009.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 590 ЦК України визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку" в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. 

Надавши оцінку наявним у справі доказам та доводам сторін, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позичальник свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином та у повному обсязі не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 24.06.2015 становить 219   413 698,63 грн., з яких: 200   000 000,00 грн. - заборгованість за кредитом та 19   413 698,63 грн. - заборгованість за процентами. 

При цьому, судами досліджено та встановлено, що розмір наявної заборгованості за Кредитним договором у вказаному розмірі ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" та ПАТ "Агрохолдинг Авангард" під час розгляду справи не заперечувався. Контррозрахунку вказаної заборгованості суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи зазначене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 20.02.2009.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про встановлення способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій згідно Закону України "Про виконавче провадження" та , відповідно, відхиляє заперечення заявника касаційної скарги, з огляду на наступне

Статтею 41 Закону України "Про іпотеку" передбачена можливість реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої    Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог цього     Закону.
Згідно з ч. 2   ст. 43 Закону України "Про іпотеку"   початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Згідно з п 9 Іпотечного договору, вартість предмета іпотеки складає 152   587   033,00 грн. 

Як вбачається із матеріалів справи, враховуючи, що сторони під час розгляду справи не дійшли згоди про вартість   предмета іпотеки, з метою встановлення ринкової вартості предмета іпотеки за Іпотечним договором ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 у справі № 910/17744/17 було призначено судову оціночно-будівельну експертизу.

Однак, 23.04.2018 від судового експерта разом з матеріалами справи №910/17744/17 надійшло повідомлення про залишення без виконання ухвали про призначення у справі судової експертизи у зв`язку з несплатою відповідачем вартості проведення судової експертизи.

При цьому, судом апеляційної інстанції обґрунтовано не прийнято наданий позивачем звіт ТОВ "Консалтингова компанія "Увекон" про оцінку спірного нерухомого майна (на суму 6    910 000,00 грн.) станом на 14.04.2017, в якості належного доказу вартості предмета іпотеки, оскільки експертом проведено оцінку вартості спірного майна виключно за документами, без повного дослідження об`єкту нерухомості в натурі; вказаний у звіті строк, впродовж якого він дійсний (12 місяців) станом на дату прийняття рішення у справі (22.08.2018) закінчився.

Водночас, за результатами дослідження матеріалів справи, апеляційним судом встановлено, що Звіт про незалежну оцінку спірного нерухомого майна, складений 15.05.2018 ТОВ "Юридичною фірмою "Юрісперітус", згідно якого ринкова вартість предмета іпотеки за Іпотечним договором станом на 15.05.2018 становить 151   429   431,00 грн., також не є належним та допустимим доказом, на підставі якого у рішенні суду може бути визначено початкову ціну продажу предмету іпотеки, оскільки у даному звіті, зокрема, відсутні документи, що підтверджують правовий статус рухомого майна; розрахунки проводилися за переліком, що наведений станом на дату укладання Іпотечного договору, та наразі може бути неактуальним у зв`язку зі зміною стану об`єкта; обрані для розрахунку об`єкти-аналоги не співставні з об`єктом оцінки.

Враховуючи викладене, встановивши, що сторони не дійшли згоди про вартість   предмета іпотеки, яка могла б стати початковою ціною його реалізації, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що початкова ціна предмета іпотеки у такому випадку має бути визначена на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

Так, статтею 39 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст.ст. 38, 39 Закону України "Про іпотеку" можна зробити висновок, що у розумінні норми ст. 39 Закону України "Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Відповідно до ст. ст. 19, 57 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася. 

З урахуванням наведеного, у спорах цієї категорії лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі 235/3619/15-ц та від 05.09.2018 у справі №202/30076/13-ц.

Враховуючи зазначене та виходячи з аналізу наведених норм, висновок суду апеляційної інстанції щодо задоволення даного позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах із визначенням вартості майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", є законним та обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги відповідача про те, що суди попередніх інстанцій безпідставно не врахували, що наданий позивачем звіт ТОВ "Консалтингова компанія "Увекон" про оцінку предмета іпотеки станом на 14.04.2017 не може бути належним доказом його початкової вартості, відхиляються судом касаційної інстанції, як безпідставні та такі, що спростовуються змістом оскаржуваної постанови апеляційного суду, яким не було враховано вказаний  звіт у  якості  належного доказу вартості предмета іпотеки. 

При цьому, зазначені доводи касаційної скарги не впливають на висновки суду щодо наявності підстав для звернення стягнення на спірний предмет іпотеки та задоволення позову.

Аргументи заявника касаційної скарги про те, що задовольнивши позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та не вказавши визначення вартості майна на стадії судового розгляду, суд апеляційної інстанції фактично перекваліфікував позовну вимогу з матеріально-правової у нематеріально-правову, що свідчить про вихід суду за рамки позовних вимог і, як наслідок, невірне розподілення судового збору, відхиляються колегією суддів з огляду на наступне.
Так, Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. 

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 6 Закону Закон України "Про судовий збір" у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. 

Статті 162 та 163 ГПК України містять положення, за яким у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються. Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, яка оспорюється за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безакцептному (безспірному) порядку. 

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами ст. 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.02.2019 у справі №907/9/17.

Таким чином, суди як першої, так і апеляційної інстанції дійшли правомірного висновку про те, що позовна вимога у даній справі носить майновий характер.
При цьому, як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, і колегія суддів погоджується з ним, задоволення позовних вимог Національного банку України (в редакції, викладеній в оскаржуваній постанові від 05.02.2019) не є виходом суду за межі позовних вимог з огляду на те, що при прийнятті рішення про задоволення позову щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, враховуючи зазначене вище, суд може не зазначати початкову ціну предмета іпотеки, вказавши, що остання визначається на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії проведення виконавчих дій. 

Згідно зі ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на наведене, виходячи з меж розгляду справи судом касаційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновком судів про наявність підстав для задоволення позову (в редакції постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 ).

Аргументи заявника касаційної скарги, наведені в обґрунтування наявності підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не спростовують наведених вище висновків, тому відхиляються колегією суддів, 

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішеннях Sutyazhnik v. Russia від 29.07.2009, Esertas v. Lithuania від 31.05.2012 зазначав, що у справах можуть бути обставини, які свідчать про відсутність соціальної потреби чи нагальної суспільної необхідності, які б виправдовували відхилення від принципу правової визначеності. Тобто, не потрібно скасовувати правильне по суті рішення суду лише заради правового пуризму.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Відтак, наведені ПАТ "Агрохолдинг Авангард" у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування постанови суду апеляційної інстанції, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, а колегія суддів не встановила фундаментальних порушень судом апеляційної інстанції при розгляді спору у даній справі.

Враховуючи викладене, Касаційний  господарський суд у складі Верховного Суду  дійшов висновку, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі № 910/17744/17 прийнята судом у відповідності до фактичних обставин та у відповідності до вимог матеріального права і процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. 

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі                                  № 910/17744/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя -                                                                                        Ткаченко Н.Г.  

Судді -                                                                                                                   Білоус В.В. 

                                                                                                                              Жуков С.В.