Постанова
Іменем України
07 серпня  2019 року
м. Київ
справа № 359/1274/17 
провадження №61-27229св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Фінагєєва В. О., 
Кашперської Т. Ц., Сержанюка А. С.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач-  ОСОБА_2 ,
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
 
Короткий зміст позовних вимог
1.   У лютому 2017 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути з відповідача  136 505,61 грн на відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 
2.   Позовна заява мотивована тим, що 30 березня 2014 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на автомобіль Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився за межами проїзної частини без руху та в якому перебувала ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_3 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) позивач отримала легкі тілесні ушкодження, а належний їй транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень.
3.       За результатами досудового розслідувнаня, яке проводилось прокуратурою Київської області встановлено, що легкі тілесні ушкодження позивач отримала в результаті протиправних дій відповідача. Постановою слідчого прокуратури Київської області від 28 травня 2014 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях відповідача складу кримінального правопорушення та виділено з матеріалів кримінального провадження копії матеріалів для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. 
4.       Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області 
від 25 липня 2014 року, яка набрала законної сили, відповідач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
5.       Згідно висновку про оцінку транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fiesta, з урахуванням ПДВ, складає 206 120,44 грн; вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Ford Fiesta в результаті його пошкодження при ДТП, складає 
91 009,15 грн. Тобто вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент ДТП, яка склала 91 009,15 грн, оскільки, при вартості відновлювального ремонту у 206 120,44 грн, такий ремонт є економічно недоцільним і автомобіль вважається знищеним.
6.       Згідно наказу МТСБУ 13 січня 2015 року позивачу було перераховано відшкодування в сумі 50 000 грн. 
7.       Таким чином, завданий позивачу матеріальний збиток було лише частково відшкодовано МТСБУ, тому з відповідача підлягає стягненню залишок невідшкодованого матеріального збитку, інфляційні втрати та три відсотки річних.
8.       Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_1 було заподіяно моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
9.       Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року у складі судді Вознюка С. М. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 80 049,86 грн завданих матеріальних збитків з урахуванням індексу інфляції, та 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 100 049,86 грн.  Вирішено питання про розподіл судових витрат.
10.   Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки завданий позивачу матеріальний збиток у 91 009,15 грн було частково відшкодовано МТСБУ в сумі 50 000,00 грн у вигляді страхового відшкодування в межах страхової суми, то залишок невідшкодованого матеріального збитку в розмірі 41 009,15 грн підлягає стягненню з особи, винної у заподіянні такої шкоди.
11.   Місцевий суд дійшов висновку, що на правовідносини, що виникли між сторонами не розповсюджується норма частини другої стятті 625 ЦК України. Разом із тим, суд першої інстанції вважав за можливе застосувати частину першу статті 1208 ЦК України, якою передбачено право на індексацію розміру відшкодування шкоди у разі підвищення вартості життя.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
12.   Рішенням апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2017 року заочне рішення суду першої інстанції в частині відшкодування завданих матеріальних збитків з урахуванням індексу інфляції в сумі 80 049,86 грн та судового збору скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні зазначених позовних вимог відмовлено. В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.
13.   Рішення апеляційного суду мотивоване відсутністю правових підстав для стягнення матеріальної шкоди, оскільки залишки транспортного засобу знаходяться у ОСОБА_1 , вона не погоджується передати їх відповідачу після відшкодування завданих збитків. Будь-які докази, які підтверджують вартість цих залишків, позивач суду не надала, клопотання про проведення експертизи не заявляла. За таких обставин, суд позбавлений можливості врахувати вартість залишків транспортного засобу та відповідно зменшити суму відшкодування, яка підлягає до стягнення з відповідача.
14.   Разом з тим, апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду про наявність у позивача права на стягнення моральної шкоди.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
15.   У касаційній скарзі, поданій у  вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,  ОСОБА_1   просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
16.   Доводи касаційної скарги зводяться до того, що апеляційним судом невірно застосовано положення статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та приписи статті 1192 ЦК України. Не враховано, що діючим законодавством не передбачено повернення залишків пошкодженого транспортного засобу
 
Доводи інших учасників справи
 
17.   Відповідач письмових заперечень щодо  вимог і змісту касаційної скарги до суду не направив. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
18.   Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
19.   Відповідно до підпункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
20.   Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
21.   У травні 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
 
Позиція Верховного Суду
 
22.   Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
23.   Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
24.   Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
25.   Касаційна скарга підлягає  частковому задоволенню.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
26.   30 березня 2014 року  ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на автомобіль Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився за межами проїзної частини без руху та в якому перебувала ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_3  
27.   Внаслідок даної ДТП ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад її здоров`я на строк понад 6 днів, що підтверджується постановою слідчого прокуратури Київської області 
від 28 травня 2014 року.
28.   Згідно листка непрацездатності ОСОБА_1 знаходилася на амбулаторному лікуванні з 31 березня 2014 року по 23 квітня 2014 року.
29.   Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 28 серпня 2014 pоку, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
30.   Згідно довідки про ДТП на момент ДТП автомобіль Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена карта». Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована за полісом, виданим ПАТ «СК «Країна» (а. с.13-14)
31.   Згідно звіту від 06 травня 2014 року про оцінку транспортного засобу: вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fiesta, з урахуванням ПДВ, складає 206 120,44 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Fiesta в результаті його пошкодження при ДТП, складає 91 009,15 грн.
32.   13 січня 2015 року МТСБУ згідно наказу від 22 грудня 2014 року перерахувало ОСОБА_1 сумі 50 000 грн на відшкодування майнової шкоди.
33.   Залишок невідшкодованого матеріального збитку становить 41 009,15 грн.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
34.   Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
35.   Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуальногоправа і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
36.   Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
37.   Предметом спору у справі, яка переглядається, є стягнення з винної у скоєнні ДТП особи залишку невідшкодованого матеріального збитку та коштів за за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність в порядку частини другої статті 625 ЦК України.
38.   Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
39.   Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
40.   Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
41.   Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
42.   Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
43.   Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.
44.   Відповідно до статті 30 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.
45.   Отже, страховик та інші особи були позбавлені права вимоги щодо отримання залишків транспортного засобу у разі визнання його фізично знищеним та відшкодування шкоди власнику.
46.   За викладених обставин апеляційний суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для передачі відповідачу автомобіля (залишків автомобіля) Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після відшкодування шкоди та безпідставно відмовив у стягненні на користь позивача 41 009,15 грн на відшкодування залишку невідшкодованого матеріального збитку.
47.   Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про право позивача на відшкодування індексації шкоди в порядку статті 1208 ЦК України.
48.   Згідно частини першої статті 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду.
49.   Разом із тим, місцевий суд не врахував, що вказана норма регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, пов`язаного з ушкодженням здоров`я, а предметом позову у справі, яка переглядається, є   стягнення індексація розміру відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу. 
50.   Проте, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність в порядку частини другої статті 625 ЦК України, згідно із якою  боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
51.   Місцевий суд прийшов помилкового висновку по відстуність підстав для застосування до виниклих між сторонами праовідносин частини другої статті 625 ЦК України.
52.   Розмір інфляційних втрат та трьох процентів річних не був предметом судового дослідження.
53.   Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
54.   Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
 
55.   Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
56.   Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

57.   У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено.
58.   Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
59.   Колегія суддів приходить до висновку, що рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування залишку невідшкодованого матеріального збитку в розмірі 41 009,15 грн підлягає скасуванню із залишенням в силі в цій частині заочного рішення суду першої інстанції в силі.
60.   Судові рішення в частині стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання підлягають скасуванню, з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.
61.   Судові рішення в частині стягнення моральної шкоди підлягають залишенню без змін, оскільки ухвалені з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням процесуального закону.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Рішення апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення залишку невідшкодованого матеріального збитку в розмірі 41 009,15 грн скасувати, у цій частині залишити в силі заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року.
3. Заочне рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року та рішення апеляційного суду Київської області 
від 22 серпня 2017 року в частині стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
4. Заочне рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року та рішення апеляційного суду Київської області 
від 22 серпня 2017 року в частині  стягнення моральної шкоди залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий                                                                                      В. С. Висоцька
Судді                                                                                                А. І. Грушицький
                                                                                                                   І. В. Литвиненко
                                                                                                                   В. В. Сердюк
                                                                                                                   І. М. Фаловська