Постанова 
Іменем України 
 
10 червня 2019 року
м. Київ
 
справа № 711/9185/16-ц
 
провадження № 61-15986св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
представник заявника - ОСОБА_2 , 
заінтересована особа 1 - Центральний відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, 
представники заінтересованої особи 1: Коробкова Галина Олександрівна , Савісько Вікторія Володимирівна , 
заінтересована особа 2 - ОСОБА_5 ,
заінтересована особа 3 - публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», 
представники заінтересованої особи 3: Ключинський Костянтин Леонідович , Лисенко Володимир Олександрович , Цалованська Яна Леонідівна , 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси у складі судді Дунаєва С. О. від 16 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області у складі колегії суддів: Новікова О. М., Вініченка Б. Б., Бондаренка С. І. від 30 березня 2017 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У жовтні 2016 року  ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, яку в ході розгляду справи уточнив, та остаточно просив зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - Центральний відділ ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області) передати йому автомобіль фургон-рефрижератор-С, марки MAN18/224, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , у рахунок погашення боргу в межах виконавчого провадження № 41091101.
 
Скарга мотивована тим, що рішенням Придніпровського районного суду              м. Черкаси від 22 квітня 2013 року з ОСОБА_5 стягнуто на користь  ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 301 533 грн 29 коп.
 
На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Центральному відділі ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області.
 
Заявник вказував, що у межах виконавчого провадження проводилась реалізація належного боржнику рухомого майна, а саме - автомобіля фургона-рефрижератора-С, марки MAN 18/224, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим він отримав лист державного виконавця з пропозицією залишити за собою вказане нереалізоване майно, на яку  ОСОБА_1 погодився, направивши на адресу виконавчої служби відповідний лист. 
 
Посилаючись на те, що в подальшому Центральний відділ ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області не здійснював будь-який дій, спрямованих на передачу майна стягувачу,  ОСОБА_1 просив задовольнити скаргу. 
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня                    2016 року скаргу задоволено. Зобов`язано Центральний відділ ДВС                         м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області передати автомобіль фургон-рефрижератор-С, марки MAN 18/224, білого кольору, кузов НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , стягувану  ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу в межах виконавчого провадження № 41091101.
 
Суд першої інстанції, задовольняючи скаргу, врахував відсутність згоди публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») на задоволення вимог за рахунок заставленого майна, а також виходив з того, що ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку своєчасно повідомив державного виконавця про його згоду отримати у власність майно боржника у рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням № 41091101, у зв`язку з чим державний виконавець зобов`язаний був вчинити відповідні дії щодо виконання рішення суду про повернення боргу шляхом передачі фургону-рефрижератора-С ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» відхилено, ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2016 року залишено без змін.
 
Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення скарги у зв`язку з бездіяльністю державного виконавця. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У травні 2017 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» подало касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги. 
 
Короткий зміст вимог відзиву на касаційну скаргу
 
Відзиви до суду касаційної скарги не подано.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 711/9185/16-ц з Придніпровського районного суду м. Черкаси. 
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Справа передана до Верховного Суду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована неврахуванням судами того, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» є заставодержателем рухомого майна, а тому державним виконавцем було порушено черговість задоволення вимог стягувачів у зведеному виконавчому провадженні. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 квітня                  2013 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 37 724,67 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить                        301 533 грн 29 коп.
Виконавчий лист про стягнення вищевказаного боргу перебував на виконанні у Центральному відділі ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області в межах виконавчого провадження № 41091101.
 
Крім того, на виконанні у Центральному відділі ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області також перебував виконавчий лист, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси від 21 червня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі 195 351 грн 14 коп., виконавче провадження № 33240142, у межах якого постановою державного виконавця від 02 липня 2012 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.
 
Виконавчі виконавчі провадження зведені в одне провадження.
 
Боржникові ОСОБА_5 на праві власності належить фургон-рефрижератор-С марки MAN, модель 18.224, білого кольору, кузов                            №   НОМЕР_3 Y НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_1 , який є предметом застави за договором № 044/1/Z1 від 04 липня 2007 року на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк».
 
Заставлене майно неодноразово виставлялось на публічні торги, протереалізовано не було.
 
У зв`язку з неможливістю продажуфургона-рефрижератора-С боржника на публічних торгах через низький купівельний попит, 01 вересня 2016 року державним виконавцем надіслано ОСОБА_1 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» лист з роз`ясненням їх права щодо залишення за собою зазначеного майна в рахунок погашення боргу, який було отримано ОСОБА_1 09 вересня 2016 року, а ПАТ «ВіЕйБі Банк» - 06 вересня 2016 року.
 
18 вересня 2016 року    ОСОБА_1 звернувся до Центрального відділу ДВС                   м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області із заявою, в якій повідомив про свою згоду отримати належний боржникові фургон-рефрижератор-С урахунок погашення заборгованості.
 
ПАТ «ВіЕйБі Банк» отримавши 06 вересня 2016 року лист державного виконавця з роз`ясненням права банку на залишення за собою нереалізованого майна, згоди на отримання у власність нереалізованого майна боржника не заявляв. 
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
 
Частинами шостою, сьомою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. 
 
У разі якщо  стягувач у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові.
 
Частиною третьою статті 21 Закону України «Про заставу» встановлено, що якщо другий і наступні аукціони (публічні торги) оголошені такими, що не відбулися, заставодержатель має право залишити заставлене майно за собою за початковою ціною, яка була запропонована на останньому аукціоні (публічних торгах). У разі якщо заставодержатель відмовився залишити заставлене майно за собою, це майно реалізується у встановленому порядку, якщо інше не передбачено договором.
 
З огляду на вказані вище норми матеріального права, суди попередніх інстанцій врахували відсутність згоди ПАТ «ВіЕйБі Банкм» на залишення заставленого майна за банком, у той час як ОСОБА_1 своєчасно повідомив державного виконавця про його згоду на отримання у власність майна боржника у рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом.
 
Отже державний виконавець Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, отримавши вищевказану заяву  ОСОБА_1 , не вчинив дій, спрямованих на передачу стягувачу фургона-рефрижератора-С, чим порушив вимоги частини дев`ятої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а тому суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 
 
Доводи касаційної скарги не спростовують висновку судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті                              6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання  обґрунтування , що випливає зі статті                   6 Конвенції, може бути визначено тільки  з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня                   2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня                       2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | В. С. Жданова
Судді: | В. М. Ігнатенко
| В. О. Кузнєцов