Постанова
Іменем  України
 
26 червня 2019 року
м. Київ
 
справа № 635/288/17
 
провадження № 61-34713 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакара Н. Ю.,                Хопти С. Ф., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ; 
відповідач - приватне акціонерне товариство «АС» Обласний авіаційний центр; 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «АС» Обласний авіаційний центр на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області                   від 23 лютого 2017 року у складі судді Пілюгіної О. М. та рішення апеляційного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Сащенка І. С., Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 

 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «АС» Обласний авіаційний центр (далі - ПрАТ «АС» Обласний авіаційний центр) про стягнення компенсації.
 
Позовна заява мотивована тим, що її чоловік - ОСОБА_2 , працював за трудовим контрактом в інженерно-авіаційній службі за професією технік по обслуговуванню повітряних суден. 
30 листопада 2011 року під час виконання завдання, перельоту на вертольоті Мі-2 бортовий номер НОМЕР_1 , який належав відповідачу, за маршрутом населений пункт Олішевка Чернігівської області - населений пункт Гриценково Сумської області, біля населеного пункту Жовтневе Сумської області трапилася авіаційна катастрофа - падіння вертольоту Мі-2, в результаті якої ОСОБА_2 загинув. 
Рішенням Харківського районного суду Харківської області                           від 15 липня 2014 року, залишеним без змін рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року, стягнуто з відповідача на її користь на відшкодування моральної шкоди 100 тис. грн.
25 листопада 2014 року видано виконавчий лист на підставі зазначеного рішення суду та 27 лютого 2015 року державною виконавчою службою Бородянського районного управління юстиції Київської області відкрито виконавче провадження. 
Зазначала, що виконання судового рішення від 15 липня 2014 року провадилося незадовільно, а саме: 01 лютого 2016 року їй виплачено грошову суму в розмірі 1 114,10 грн; 28 квітня 2016 року - 17 791,15 грн та                               28 жовтня 2016 року - 18 295,45 грн, у зв`язку з чим  станом на           березень 2015 року відповідачем не відшкодована сума в розмірі                  98 885,90 грн; станом на травень 2016 року - 81 094,75 грн та станом на жовтень 2016 року - 62 799,30 грн, відповідно. 
Вважала, що в результаті несвоєчасної виплатигрошові кошти, які визначені до стягнення з відповідача, знецінено у зв`язку з інфляцією, а тому ці кошти підлягають корегуванню.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд одноразово стягнути з ПрАТ «АС» Обласний авіаційний центр на її користь компенсацію в розмірі 181 058 грн 89 коп. за несвоєчасну виплату суми відшкодування у зв`язку зі смертю її чоловіка за період з березня 2015 року по грудень 2016 року.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області            від 23 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з         ПрАТ «АС» Обласний авіаційний центр на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат у розмірі 181 058 грн 89 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів у встановлений строк не виконав, тому сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення у загальному розмірі 181 058 грн 89 коп., на підставі частин першої, другої статті 625 ЦК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку.
Судом першої інстанції встановлено, що  рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2014 року у цивільній справі                   № 635/661/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «АС» Обласний авіаційний центр, третя особа - публічне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» (далі ПАТ - «Українська транспортна страхова компанія»), про стягнення суми, задоволено вимоги позивача та стягнуто з ПрАТ «АС» Обласний авіаційний центр на користь ОСОБА_1 100 тис. грн у відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати. 
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року змінено рішення Харківського районного суду Харківської області                 від 15 липня 2014 року в частині стягнутих судових витрат та виключено з мотивувальної частини посилання суду, як на підставу стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, на невиплату їй такого страхового відшкодування ПрАТ «Транспортна страхова компанія». В іншій частині рішення суду залишено без змін.
З листа управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області                                    від 13 листопада 2015 року № 59814-2-14/2.2, вбачається, що з                      27 лютого 2015 року на виконанні у відділі державної виконавчої служби Бородянського районного управління юстиції Київської області перебуває виконавчий лист Харківського районного суду Харківської області                № 635/661/14-ц від 25 листопада 2014 року про стягнення з ПрАТ «АС»  на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 100 тис. грн (номер ЄДРВП 46825923).
Листом управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28 березня      2016 року № Б-416 підтверджується, що в ході здійснення виконавчого провадження № 46825923 з примусового виконання виконавчого листа № 635/661/14-ц на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в розмірі 1 114,10 грн, які 01 лютого 2016 року перераховані на користь  ОСОБА_1 . 
Листом управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області                                    від 12 липня 2016 року № Б-1171 підтверджується, що в ході здійснення виконавчого провадження № 46825923 з примусового виконання виконавчого листа № 635/661/14-ц, 28 квітня 2016 року державним виконавцем на користь  ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі              17 791,15 грн, які стягнуті з арештованих рахунків боржника; залишок заборгованості станом на 11 липня 2016 року склав 81 094,75 грн.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, зробленого на підставіПостанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159                «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», з яким погодився суд першої інстанції, загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції за період з березня 2015 року до грудня      2016 року становила 181 058 грн 89 коп. (181 058 грн 89 коп. = 136 700 грн 00 коп. (сума компенсації за втрату частини доходу з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги за 2015 рік) + 44 358 грн 89 коп. (сума компенсації за втрату частини доходу з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги за 2016 рік).
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
 
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року заочне рішення Харківського районного суду Харківської області                 від 23 лютого 2017 рокузмінено. Виключено з мотивувальної частини рішення посилання на частини першу, другу статті 625 ЦК України, як на підставу для задоволення позову ОСОБА_1 . Зменшено суму інфляційних втрат, стягнутих з ПрАТ «АС» Обласний авіаційний центр на користь ОСОБА_1 , з 181 058 грн 89 коп. до 38 667 грн 95 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін. 
 
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції при вирішенні спору помилково послався на положення статті 625 ЦК України, оскільки частина друга статті 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди; зазначив, що вказана норма права регулює зобов`язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.
Крім того, апеляційний суд зазначив, що розрахунок суми компенсації зроблений позивачем на підставі Постанови Кабінету Міністрів України       від 21.02.2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», яка застосовується при стягненні заборгованості по заробітній платі та при стягненні заборгованості по інших, зокрема, одноразових виплатах, та не застосовується при відшкодуванні моральної шкоди.
Апеляційний суд виходив з того, що право потерпілого на перерахунок раніше визначеного розміру відшкодування шкоди передбачено частиною першою статті 1208 ЦК України, а тому, з урахуванням індексації цін, розрахункова сума компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою відшкодування повинна складати 38 667 грн         95 коп. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
У жовтні 2017 року ПрАТ «АС» Обласний авіаційний центр подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просило оскаржувані судові рішення скасувати у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд самостійно змінив правову підставу позову, пославшись на частину першу статті 1208 ЦК України, чим порушив принцип диспозитивності, визначений статтею 11 ЦПК України.
Вважав, що обґрунтування апеляційним судом задоволення позовних вимог нормою частини першої статті 1208 ЦК України є помилковим, оскільки дана норма статті поширюється на періодичні триваючі платежі, а присуджена на користь позивачки сума на відшкодування моральної шкоди носить разовий характер, а тому вимоги про збільшення розміру відшкодування шкоди у зв`язку з підвищенням цін на споживчі товари та послуги не поширюються на збільшення розміру одноразового відшкодування шкоди, визначеного судовим рішенням.
Зазначав, що правовідносини, що виникли між сторонами після набрання рішенням Харківського районного суду Харківської області                             від 15 липня 2014 року законної сили регулюються Законом України        «Про виконавче провадження», який визначає відповідальність сторін за невиконання судового рішення та захист прав стягувача у виконавчому провадженні та не передбачає стягнення з боржника індексу інфляції за час невиконання судового рішення.
 
Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим. Вказувала, що стягнута за рішенням апеляційного суду сума компенсації відповідає вимогам закону.

 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2017 року касаційне провадження  у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 635/288/17 із Харківського районного суду Харківської області. Зупинено виконання рішення апеляційного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року до закінчення касаційного провадження.
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У червні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві     Осіяну О. М.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 червня 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Харківського районного суду Харківської області                            від 15 липня 2014 року по цивільній справі № 635/661/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «АС» Обласний авіаційний центр, третя особа - ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», про стягнення суми, задоволено вимоги позивача та стягнуто з ПрАТ «АС» Обласний авіаційний центр на користь ОСОБА_1 100 тис. грн на відшкодування моральної шкоди; вирішено питання про судові витрати. 
 
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року, змінено рішення Харківського районного суду Харківської області                 від 15 липня 2014 року в частині стягнутих судових витрат та виключено з мотивувальної частини посилання суду, як на підставу стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, на невиплату їй такого страхового відшкодування ПрАТ «Транспортна страхова компанія»; в іншій частині рішення суду залишено без змін.
 
З листа управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області                                    від 13 листопада 2015 року № 59814-2-14/2.2, вбачається, що з                      27 лютого 2015 року на виконанні у відділі державної виконавчої служби Бородянського районного управління юстиції Київської області перебуває виконавчий лист Харківського районного суду Харківської області                № 635/661/14-ц від 25 листопада 2014 року про стягнення з ПрАТ «АС»  на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 100 тис. грн (номер ЄДРВП 46825923) (а.с. 14-15).
 
Листом управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області                                    від 28 березня 2016 року № Б-416 підтверджується, що в ході здійснення виконавчого провадження № 46825923 з примусового виконання виконавчого листа № 635/661/14-ц на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в розмірі 1 114,10 грн, які 01 лютого 2016 року перераховані на користь  ОСОБА_1 (а.с. 16-17).
Листом управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області                                    від 12 липня 2016 року № Б-1171 підтверджується, що в ході здійснення виконавчого провадження № 46825923 з примусового виконання виконавчого листа № 635/661/14-ц, 28 квітня 2016 року державним виконавцем на користь  ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі              17 791,15 грн, які стягнуті з арештованих рахунків боржника; залишок заборгованості станом на 11 липня 2016 року склав 81 094,75 грн (а.с. 18-19).
2.                Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ПрАТ «АС» Обласний авіаційний центр підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження   № 14-16цс18).
Таким чином, аналіз зазначених норм, дає підстави дійти висновку про те, що на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання у зв`язку з відшкодуванням шкоди, невиконання якого зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.
Отже, змінюючи рішення в частині суми інфляційних втрат, стягнутих з відповідача на користь позивача у зв`язку з несвоєчасною виплатою суми відшкодування, присудженої за рішенням суду, керуючись частиною першою статті 1208 ЦК України, суд апеляційної інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, оскільки застосуванню підлягає частина друга статті 625 ЦК України.
Переглянувши справу у межах вимог касаційної скарги, колегія суддів погоджується з розрахунком інфляційних втрат, проведеним апеляційним судом, та визначеною ним сумою втрат у розмірі 38 667 грн 95 коп., яка відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З урахуванням викладеного, рішення апеляційного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року підлягає зміні в частині мотивів задоволення  позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення інфляційних втрат за несвоєчасну виплату суми відшкодування.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «АС» Обласний авіаційний центр задовольнити частково.
 
Мотивувальну частину рішення апеляційного суду Харківської області          від 26 вересня 2017 року змінити в частині мотивів задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «АС» Обласний авіаційний центр про стягнення інфляційних втрат за несвоєчасну виплату суми відшкодування, виклавши її у редакції, з урахуванням мотивів, зазначених у мотивувальній частині цієї постанові.
 
В іншій частині рішення апеляційного суду Харківської області                       від 26 вересня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
                                                                                                            О. М. Осіян
 
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                            С. Ф. Хопта