Постанова 
Іменем України
 
29 липня 2019 року
м. Київ
 
справа № 753/21950/16-ц
провадження № 61-29633св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті», подану його представником Качурком В`ячеславом Вікторовичем, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року у складі судді Кириченко Н. О. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 2017 року в складі судді: Ратнікової В. М., Борисової О. В., Невідомої Т. О.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
У листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» (далі - ТОВ «Компанія Дасті») звернулось до суду з позовом до 
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року відкрито провадження у справі.
Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 
2017 року, справу за позовом ТОВ «Команія Дасті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зупинено до набрання законної сили рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/1253/15 г за позовом 
ПАТ «Імексбанк» до ТОВ «Компанія Дасті», ТОВ «Фрегат» про визнання недійсними договорів та застосування наслідків їх недійсності.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що у господарському суді оспорюються договори на яких ґрунтується право вимоги ТОВ «Компанія Дасті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому розгляд цієї справи неможливий до набрання законної сили рішенням у справі № 916/1253/15-г за позовом ПАТ « Імексбанк» до ТОВ «Компанія Дасті», ТОВ « Фрегат» про визнання недійсними договорів та застосування наслідків їх недійсності господарським судом.
Короткий зміст вимог касаційної скарги, узагальнення її доводів та викладу позиції інших учасників справи
У червні 2017 року представник ТОВ «Компанія Дасті» - Качурок В. В., подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням процесуальних норм, які передбачають підстави для обов`язкового зупинення судом провадження у справі. У цій справі таких підстав немає, так як у господарському суді вирішується спір між юридичними особами з приводу дійсності договорів про відступлення права вимоги за кредитними договорами та заміну сторони у зобов`язанні, а в цій справі товариство звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Тобто, розгляд справи в господарському суді ніяким чином не впливає на обов`язок відповідача, як позичальника, сплачувати заборгованість за кредитним договором. 
У серпні 2017 року ОСОБА_1 подала до суду заперечення (відзив) на касаційну скаргу, вказуючи на те, що оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, просить залишити касаційну без задоволення, а ухвали судів попередніх інстанцій без змін.
Рух справи
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексуУкраїни, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суди встановили, що 21 серпня 2014 року між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір приєднання № 5396114/N-8 про надання кредиту для сплати коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (овердрафт). Розмір кредитного ліміту - 13 000,00 грн, фіксована процентна ставка - 16 % річних.
21 листопада 2014 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фрегат» було укладено договір про відступлення права вимоги, в тому числі, і за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 21 серпня 2014 року.
26 грудня 2014 року між ПАТ «Імексбанк», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» було укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні. За умовами вказаного договору усі права та обов`язки нового кредитора у договорі про відступлення права вимоги від 21 листопада 2014 року переходять від ТОВ «Фрегат» до 
ТОВ «Компанія Дасті».
Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, в листопаді 2016 року ТОВ «Компанія Дасті» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Задовольняючи клопотання та зупиняючи провадження у цій справі до набрання законної сили рішення Господарського суду Одеської області у справі 
№ 916/1253/15-г за позовом ПАТ «Імексбанк» до ТОВ «Компанія Дасті», ТОВ «Фрегат» про визнання недійсними договорів та застосування наслідків їх недійсності, суд першої інстанції посилався на те, що в господарському суді оспорюються договори на яких ґрунтується право вимоги ТОВ «Компанія Дасті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому розгляд даної справи неможливий до набрання законної сили рішенням 
у зазначеній справі.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України 2004 року суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.
Пункт 3 частини першої статті 203 ЦПК України 2004 року визначає, що 
у випадку, встановленому пунктом 4 частини першої статті 201 цього Кодексу, провадження зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.
Тлумачення статті 201 ЦПК України 2004 року свідчить, що така підстава для зупинення провадження у справі, яка зазначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Встановивши, що у господарській справі № 916/1253/15-г за позовом 
ПАТ «Імексбанк» до ТОВ «Компанія Дасті», ТОВ «Фрегат» про визнання недійсними договорів та застосування наслідків їх недійсності вирішується питання про оспорювання договорів на яких ґрунтується право вимоги 
ТОВ «Компанія Дасті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суди дійшли правильного висновку про те, що результат вирішення вказаної господарської справи матиме значення для вирішення цієї справи, оскільки стосується підстав позову та предмету доказування, між цими справами існує тісний матеріально-правовий зв`язок, що є підставою для зупинення провадження у справі.
Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій правильно застосували пункт 4 частини першої статті 201 ЦПК України 2004 року.
Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів, що 
в силу положень статті 400 ЦПК, знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки 
з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, 
§ 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                    Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
В. І. Крат