Постанова
Іменем  України
 
31 липня 2019 року
м. Київ
 
справа № 752/18397/16-ц
провадження № 61-17560св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,               
             
учасники справи:
 
скаржник - ОСОБА_1 ,
суб`єкт оскарження - державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві,
боржник - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду м. Києва в складі судді Соколова В. В. від 11 травня              2017 року,
ВСТАНОВИВ:
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, в якій просив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 51834737 винесену державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві Бобковою Т. І. 04 жовтня 2016 року, та зобов`язати Голосіївське РДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві продовжити виконавче провадження про примусове виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь                 ОСОБА_1 боргу в розмірі 93 990,26 грн. 
 
Скаржник вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, а дії державного виконавця неправомірними, оскільки  виконавче провадження було закінчено неправомірно.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
 
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
 
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні скарги, виходив із того, що оскаржуваною постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, права заявника не порушено, оскільки в ході виконавчого провадження було зясовано, що у боржника майно відсутнє і останній отримує пенсію в Голосіївському районі м. Києва.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції 
 
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від             20 березня 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
Апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу заявнику вважав, що останнім не виконано вимоги ухвали суду від 24 квітня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги 
 
У червні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2017 року, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що зазначені дії апеляційного суду є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий судовий розгляд.
 
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 752/18397/16-ц з Голосіївського районного суду м. Києва.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Указану справу передано до Верховного Суду.
 
2.Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і   120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
 
Так, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від             20 березня 2017 року було залишено без руху.
 
Зазначеною ухвалою було встановлено, що звернувшись із апеляційною скаргою на судове рішення, заявником, відповідно до Закону України «Про судовий збір», не сплачено суму судового збору та апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 295 ЦПК України, у зв`язку із чим                          ОСОБА_1 надано строк для усунення вказаних недоліків.
 
Заявником не виконано вимоги ухвали суду від 24 квітня 2017 року в частині невідповідності апеляційної скарги вимогам статті 295 ЦПК України, оскільки ним не вказані інші особи, які є учасниками цивільного процесу, їх місце знаходження (адреса для листування), а саме боржник - ОСОБА_2 , що суперечить пункту 3 частини другої статті 295 ЦПК України. А також, не надано копію апеляційної скарги для вказаної особи, яка бере участь у справі.
 
Таким чином, оскільки заявником не усунуто недоліки визначені в ухвалі суду від 24 квітня 2017 року в повному обсязі, та не надано жодних пояснень з цього приводу, апеляційний суд правомірно повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на підставі статті 121, 297 ЦПК України 2004 року.
 
При цьому Верховний Суд звертає увагу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина сьома статті 185 ЦПК України).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
 
Керуючись статтями  400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2017 року  залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судд | М. Є. Червинська
                                                                                                   С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                   В. М. Коротун