ПОСТАНОВА
Іменем України

11 липня 2019 року 
Київ
справа №450/922/16-а
адміністративне провадження №К/9901/16030/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд): 
Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 450/922/16-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Управління патрульної поліції у м. Львові, т.в.о. заступника начальника УПП у                          м. Львові ДПП капітана поліції Підболячного Максима Валерійовича
про скасування постанови про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Большакової О.О., суддів: Глушка І.В., Макарика В.Я.), 

ВСТАНОВИВ :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у        м. Львові, т.в.о. заступника начальника УПП у м. Львові ДПП капітана поліції Підболячного Максима Валерійовича (далі - відповідач), в якому просила:
-          скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності серії ПСЗ №123611 від 04 квітня 2016 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на думку позивача, відповідачем протиправно винесено постанову про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
16 червня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області вирішив:
- позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити;
- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №123611 від 04 квітня 2016 року, винесену т.в.о. заступника начальника УПП у м. Львові ДПП капітаном поліції Підболячним Максимом Валерійовичем;
- закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП не доведена.
Зокрема, суд першої інстанції зазначив , що працівником поліції в порушення вимог закону було складено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, у постанові невірно кваліфіковано дії позивача, а наявний у матеріалах справи CD диск із відеозаписом з місця події хоч і є належним доказом порушення ОСОБА_1 норм КУпАП, однак не тих, які їй було кваліфіковано працівниками поліції.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
02 березня 2017 року Львівський апеляційний адміністративний суд вирішив: 
- апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції - задовольнити; 
- скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від                      16 червня 2016 року у справі № 450/922/16-а та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 
Скасовуючи постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові сформував помилкові висновки про недоведеність вини ОСОБА_1 у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У березні 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка в лютому 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.
У касаційній скарзі позивач просить: 
- скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від                 02 березня 2017 року;
-   залишити в силі постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:
Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому такі рішення є незаконними.
Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, що призвело до безпідставних висновків про визнання законною оспорюваної постанови.
Відповідачі заперечення на касаційну скаргу не подавали.
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно постанови серії ПС3 №123611 від 04 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , 17 лютого 2016 року о 16 год. 30 хв. у м. Львів по вул. Личаківській, 1, керуючи транспортним засобом Volkswagen Tuareg, д.н.з. НОМЕР_1 , порушила порядок проїзду перехрестя при виїзді з нього виїхавши на зустрічну трамвайну колію, спричинила суттєву перешкоду руху трамваю №1096 маршруту №7, чим порушила пункти 10.5 та 11.9 ПДР України. 
За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Вважаючи вказану постанову незаконною, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом свого порушеного права.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Стаття 33 КУпАП. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Частина 3 статті 122 КУпАП. За вказаною нормою відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Стаття 222 КУпАП. Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша ст. 44, ст. 44-1, ч. 2 ст. 106-1, ч. 1, 2, 3, 4 і 6 ст. 109, ст. 110, ч. 3 ст. 114, ч. 1 ст. 115, ст. 116-2, ч. 2 ст. 117, ч. 1,ч 2 ст. 119, ч. ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2 і 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1 - 126, ч. 1 , 2 і 3 ст. 127, ст. 128-129, ст. 132-1, ч. 1, 2 та 5 ст. 133, ч.ч. 3, 6, 8, 9, 10 і 11 ст. 133-1, ч. 2 ст. 135, ст. 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), ст. 137, ч. 1, 2 і 3 ст. 140, ст. 148, 151, ст. 161, 164-4, ст. 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), ст. 176, 177, ч. 1 ч. 2 ст. 178, ст. 180, 181-1, ч. 1 ст. 182, ст. 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Стаття 251 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Закон України «Про дорожній рух», від 30.06.1993, № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353-ХІІ)
Частина 5 статті 14 Закону № 3353-ХІІ. Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.
Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП України виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року                  № 1306 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР, Правила).
Пункт 10.5 ПДР. Поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку.
Пункт 11.9 ПДР. Забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.
Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).
Пункт 1,2 частини 1 статті 341. Межі перегляду судом касаційної інстанції. 
1. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 
У наведених вище положеннях правових норм визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Судом апеляційної інстанції, дослідивши долучені до справи відеоматеріали, встановлено, що ОСОБА_1 , здійснивши виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, не надала переваги маршрутному транспортному засобу і зупинилась на смузі для маршрутних транспортних засобів, чим спричинила суттєву перешкоду дорожньому руху, а саме рейковому маршрутному транспортному засобу № 1096 маршруту № 7.
Вимогами п. 11.9 ПДР забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.
Відповідальність за порушення вказаних вимог ПДР передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.
А тому, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що дії позивача зазначені у постанові, неправильно кваліфіковано відповідачем. 
Крім того, Суд, проаналізувавши вищезазначені релевантні джерела права, погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що безпідставними є посилання позивача на відсутність протоколу про адміністративне правопорушення.
Розгляд правопорушення вчиненого позивачем (правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) віднесено до компетенції Національної поліції України, а поліцейський при розгляді таких правопорушень має право виносити постанову без складання відповідного протоколу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України (в редакції чинній на момент розгляду справи) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій щодо правомірності дій відповідача при складанні оскаржуваної постанови серії ПС3 №123611 від 04 квітня 2016 року. 
З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, - 
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач                                                                      В.М. Бевзенко

Судді                                                                                          Н.А. Данилевич          

                                                                                          Н.В. Шевцова