У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ^[1]
 
01 серпня 2019року                                                                              
м. Київ
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
 
головуюча                                ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши в судовому засіданні подання Запорізького апеляційного суду про направлення провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 червня        2019 року про продовження строку тримання під вартою, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, із Запорізького апеляційного суду до іншого апеляційного суду, 
 
в с т а н о в и в:
 
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) надійшло подання Запорізького апеляційного суду про направлення провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 червня 2019 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , із Запорізького апеляційного суду до іншого апеляційного суду.
Подання мотивовано тим, що утворити склад суду для розгляду вказаної апеляційної скарги неможливо через недостатню кількість суддів для складу колегії.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду подання апеляційного суду, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. 
Заяв про відкладення розгляду подання апеляційного суду не надходило. 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені в поданні, колегія суддів дійшла висновку про задоволення подання Запорізького апеляційного суду з таких підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Згідно з ч. 3 зазначеної статті питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Рішенням Конституційного Суду України  від 13 червня 2019 року №4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Захисник ОСОБА_4 , скориставшись правом на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали суду першої інстанції щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , подав до Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2019 року матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_4 , були передані для апеляційного розгляду судді -доповідачу ОСОБА_6 та членам колегії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Згідно з ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
Ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 18 липня 2019 року були задоволені заяви про самовідвід суддів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки вони вже брали участь у цьому провадженні на стадії досудового розслідування і не можуть брати участь у розгляді вказаної апеляційної скарги в апеляційній інстанції.
Судді судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 виключені з автоматизованого розподілу вказаного провадження на підставі недопустимості повторної участі судді у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст.76 КПК України.
Вказані обставини підтверджені даними протоколу щодо неможливості автоматичного розподілу справи між суддями, що долучений апеляційним судом до подання.
Таким чином, із семи суддів, які працюють в судовій палаті з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду, шестеро вже брали участь у цьому  провадженні на стадії досудового розслідування, що унеможливлює їх участь у даному провадженні в апеляційній інстанції.
Залучення суддів із резервного складу суддів судової палати з розгляду цивільних справ не передбачено відповідно до рішення зборів суддів Запорізького апеляційного суду від 23 листопада 2018 року.
З огляду на викладені обставини та з урахуванням положень кримінального процесуального закону, відповідно до яких неможливо утворити склад суду для розгляду вказаної апеляційної скарги, подання апеляційного суду підлягає задоволенню, а провадження – направленню з одного суду апеляційної інстанції до іншого, який є найбільш територіально наближеним судом, а саме до Дніпропетровського апеляційного суду.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Подання Запорізького апеляційного суду задовольнити.
Провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 червня 2019 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні  відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1  ст. 258-3 КК України, направити із Запорізького апеляційного суду до Дніпровського апеляційного суду.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                             ОСОБА_3 

[1] Провадження № 51-3788впс19
   Суддя-доповідач в суді касаційної інстанції ОСОБА_1