Постанова
Іменем України 
 
24 липня 2019 року
м. Київ
 
справа № 2-о-35/08
провадження № 61-2001ск19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
заявник - прокурор Іванівського району Херсонської області, діючого в  інтересах держави в особі Першотравневої сільської ради Іванівського району Херсонської області,
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділ земельних ресурсів в Іванівському районі Херсонської області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пестрецова Римма Геннадіївна, на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року у складі судді Пузанової Л. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У 2008 році прокурор Іванівського району Херсонської області, діючи в інтересах держави в особі Першотравневої сільської ради Іванівського району Херсонської області, звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2008 року заяву прокурора Іванівського району Херсонської області задоволено.
Визнано відумерлою спадщину ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із земельної ділянки, площею 7,42 га, розташованої на території Першотравневої сільської ради Іванівського району Херсонської області, зазначене майно передано в комунальну власність територіальної громади Першотравневої сільської ради Іванівського району Херсонської області.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
У липні 2018 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пестрецова Р. Г., подала апеляційну скаргу на рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2008 року, а також заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
 
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пестрецова Р. Г., залишено без руху для зазначення інших підстав для поновлення строку.
 
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пестрецова Р. Г., у відкритті апеляційного провадження на рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2008 року.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що з моменту ухвалення рішення судом першої інстанції минуло майже 10 років, і ОСОБА_1 не надала суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які унеможливили вчинення нею необхідних дій щодо отримання інформації про рух судового провадження, в якому вона брала участь як заінтересована особа, надавала пояснення і подала заяву про відмову від спадщини після ОСОБА_4 .
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пестрецова Р. Г., посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Херсонського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що про наявність судового рішення щодо визнання спадщини після смерті ОСОБА_4 відумерлою ОСОБА_1 відомо не було, його копію вона не отримувала та із відповідною заявою до суду не зверталася за станом здоров`я, оскільки у період часу з 21 листопада 2008 року до 26 грудня 2008 року проходила лікування з діагнозом «Остеоартроз колінного суглоба», що перешкоджало їй вільно рухатися та реалізувати своє право на оскарження рішення у встановлений законом строк.
Крім того, зазначила, що оскільки у неї була відсутня фінансова можливість оформити спадщину, прийняту нею в передбаченому частиною 3 статті 1268 ЦК України порядку, тому вважала, що пояснення від неї відбирались саме із цих підстав. 
 
Надходження справи до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пестрецова Р. Г., на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року.
 
У березні 2019 року цивільна справа № 2-о-35/08 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2019 року справу за заявою прокурора Іванівського району Херсонської області, який діє в інтересах держави в особі Першотравневої сільської ради Іванівського району Херсонської області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відділ земельних ресурсів в Іванівському районі Херсонської області, про визнання спадщини відумерлою, призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
За правилом статті 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції відповідає.
 
Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2008 року заяву прокурора Іванівського району Херсонської області, діючого в інтересах держави в особі Першотравневої сільської ради Іванівського району Херсонської області задоволено.
Визнано відумерлою спадщину ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із земельної ділянки, площею 7,42 га, розташованої на території Першотравневої сільської ради Іванівського району Херсонської області, зазначене майно передано в комунальну власність територіальної громади Першотравневої сільської ради Іванівського району Херсонської області. 
 
Відповідно до частини першої статті 277 ЦПК України 2004 року справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.
 
Відповідно до частини першої статті 132 ЦПК України 2004 року суд, який розглядає справу, в разі необхідності збирання доказів за межами його територіальної підсудності доручає відповідному суду провести певні процесуальні дії.
 
З матеріалів справи, зокрема, протоколу судового засідання Мелітопольського міськрайонного суду від 23 жовтня 2008 року, складеного на виконання судового доручення Іванівського районного суду Херсонської області про відібрання пояснень у ОСОБА_1 , відомо, що вона відмовилася від прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 і приймати спадщину не бажає (а. с. 12).
 
Відповідно до змісту заяви, поданої 16 вересня 2008 року до Іванівського районного суду Херсонської області, ОСОБА_1 зазначила про відмову від спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 (а. с. 10)
 
У липні 2018 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пестрецова Р. Г., подала апеляційну скаргу на рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2008 року разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.
 
Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
 
Згідно із пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
 
Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
 
Разом з тим право суду на поновлення строку не є безмежним.
 
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.
 
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
 
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
 
Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.
 
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ.
 
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» («Ponomaryov v. Ukraine») від 03 квітня 2008 року, пункт 41).
 
Аналогічні висновки викладені у рішеннях ЄСПЛ у справі «Науменко проти України» («Naumenko v. Ukraine») від 09 листопада 2004 року та у справі «Полтораченко проти України» («Poltorachenko v. Ukraine») від 18 січня 2005 року.
 
Апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_1 , стверджуючи про наявність поважних причин для пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду, не підтвердила належними доказами обставини, які б свідчили про істотні перешкоди чи труднощі, які протягом майже 10 років унеможливили вчинення необхідних дій з отримання інформації про рух відкритого судом провадження, у якому вона брала участь як заінтересована особа, надавала пояснення та подавала заяву про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4 .
 
Апеляційний суд правильно застосував положення статей 357, 358 ЦПК України та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пестрецова Р. Г., у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
 
Доводи ОСОБА_1 про наявність непереборних обставин, зокрема проходження у період з 21 листопада 2008 року до 26 грудня 2008 року лікування, внаслідок яких вона не мала можливості отримати рішення суду та оскаржити його у встановлений законом строк, суд апеляційної інстанції до уваги не взяв, оскільки зазначені доводи лише підтверджують неможливість подати апеляційну скаргу у зазначений період, однак не свідчать про наявність обставин, які перешкоджали їй реалізувати відповідне право протягом 10 років, починаючи з 27 грудня 2008 року. 
 
Також посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що вона не мала наміру відмовлятися від спадщини, а пояснення надавала щодо неможливості оформлення її права на спадщину, спростовуються протоколом судового засідання Мелітопольського міськрайонного суду від 23 жовтня 2008 року та змістом особисто поданої нею заяви до Іванівського районного суду Херсонської області, із яких вбачається, що ОСОБА_1 повідомила суд про те, що вона відмовилася від прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 і приймати спадщину не бажає.
 
Перевіряючи доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , поданої адвокатом Пестрецовою Р. Г., щодо неналежного дослідження судом поважності наведених заявником причин пропуску строку на апеляційне оскарження та у зв`язку з цим порушення права на оскарження судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про їх безпідставність з огляду на відсутність непереборних обставин, які б перешкоджали заявнику оскаржити його в апеляційному порядку у встановлені процесуальним законом строки.
 
Указані доводи за своїм змістом є аналогічними тим, які були викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , поданої адвокатом Пестрецовою Р. Г., на рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2008 року, а тому додаткового правового аналізу не потребують.
 
Отже, доводи касаційної скарги не вказують на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
Згідно із статтею 410 ЦПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пестрецова Римма Геннадіївна, залишити без задоволення.
 
Ухвалу Херсонського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                 І. А. Воробйова 

                                                                                                            Г. В. Кривцова

                                                                                                            Р. А. Лідовець 

                                                                                                            Ю. В. Черняк