ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року 
Київ
справа №1540/3651/18
адміністративне провадження №К/9901/432/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М. 
розглянувши в попередньому засіданні касаційну скаргу Державної міграційної служби України на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року (головуюча суддя Лук`янчук О.В., судді: Бітов А.І., Ступакова І.Г.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування. 

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України №200-18 від 15 червня 2018 року щодо відмови у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язати Державну міграційну службу України прийняти рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Позов обґрунтовано тим, що рішення ДМС України про відмову у визнанні його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, є необґрунтованим та прийнято без повної оцінки основних елементів заяви про захист у їх співвідношенні з інформацією про країну походження.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

- визнано протиправними та скасовано рішення Державної міграційної служби України №200-18 від 15 червня 2018 року щодо відмови у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;
- зобов`язано Державну міграційну службу України повторно розглянути питання щодо визнання ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, з урахуванням окреслених у рішенні висновків, та правової оцінки суду;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі № 1540/3651/18 за апеляційною скаргою Державної міграційної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року.

Відмовляючи у відкритті провадження суд апеляційної інстанції виходив з приписів пункту 4 частини третьої статті 299 КАС України відповідно до яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що на виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року апелянт не сплатив судовий збір у розмірі, визначеному вказаною ухвалою.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги. 

У касаційній скарзі Державна міграційна служба України, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Скаржник зазначає, що ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 1540/3651/18 не відповідає приписам статті 120, 242 КАС України враховуючи наступне.

02 листопада 2018 року Державною міграційною службою України подано апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року.

20 листопада 2018 року до Державної міграційної служби України надійшла копія ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі № 1540/3651/18 про залишення апеляційної скарги Державної міграційної служби України без руху, та надано десятиденний строк з дня отримання даної ухвали суду для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали, Державною міграційною службою України 30 листопада 2018 року засобами поштового зв`язку відправлено заяву від 30 листопада 2018 року № 9-8573/2-18 про виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі № 1540/3651/18.

Скаржник зазначає, що за даними пошукового сервісу ПАТ «Укрпошта», поштовий конверт із заявою Державної міграційної служби України на виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі № 1540/3651/18 про залишення апеляційної скарги Державної міграційної служби України без руху вручено суду 03 грудня 2018 року. Проте, у листі суду від 06 грудня 2018 року № 1540/3651/18/7696/18 зазначено, що заява про виконання вимог ухвали надійшла 05 грудня 2018 року.

Позиція інших учасників справи 

Інші учасники справи відзиву на касаційну скаргу не надали. 

Рух касаційної скарги

25 січня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Шарапи В.М., суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., відкрито касаційне провадження за  скаргою Державної міграційної служби України на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення.

За результатом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано для розгляду колегії суддів у складі: суддя-доповідач - Загороднюк А.Г., судді: Єресько Л.О., Соколов В.М.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Позиція Верховного Суду

При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Аналізуючи доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За даними сайту ПАТ «Укрпошта», копію ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року вручено апелянту 20 листопада 2018 року (номер поштового відправлення 6550106079791).

Відповідно до вказаної ухвали, апелянт мав подати до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку в десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Аналіз норми частини 3 статті 298 КАС України приводить суд до висновку про можливість відмовити у відкритті апеляційного провадження, у випадку не усунення її недоліків протягом встановленого строку, відлік якого повинен обчислюватися з дня вручення копії ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху. Тобто, при застосування таких наслідків, суду слід обов`язково встановити час отримання такої ухвали саме заявником апеляційної скарги.

При постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалу про без руху від 13 листопада 2018 року отримано скаржником 20 листопада 2018 року відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте, на виконання вимог вказаної ухвали, у встановлений судом строк, скаржником не усунуто недоліку апеляційної скарги, оскільки не подано заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням підстав для його поновлення та документу про сплату судового збору.

Відповідно до статті 119 КАС України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Згідно з частиною дев`ятою статті 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до матеріалів справи скаржником 30 листопада 2018 року засобами поштового зв`язку відправлено заяву від 30 листопада 2018 року № 9-8573/2-18 на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі № 1540/3651/18.

Доводи відповідача про своєчасне виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року підтверджуються даними із сайту ПАТ «Укрпошта».

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про невчинення відповідачем у встановлений ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року строк дій, спрямованих на усунення недоліків апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

За наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Судові витрати.

З огляду на результат касаційного розгляду суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної міграційної служби України задовольнити.

Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 1540/3651/18 скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк

Судді                                                                                                                           Л.О. Єресько

                                                                                                                             В.М. Соколов