Постанова
Іменем України
08 серпня  2019 року
м. Київ
справа № 759/8953/16-ц
провадження № 61-32876св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року у складі судді Войтенко Ю.В. та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 22 червня 2017 року у складі колегії суддів Левенець Б.Б., Пікуль А.А., Ратнікова В.М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - ОСОБА_3 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2016 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути з відповідача 11 564,10 грн на відшкодування майнової шкоди та 3 041 280 грн моральної шкоди.
Позов мотивовано тим, що 14 квітня 2015 року внаслідок конфлікту на побутовому рівні, відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс їй удари молотком в область голови, тим самим заподіяв їй тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми. 
Вироком Апеляційного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років і 6 місяців.
Позивач указує, що ОСОБА_2 добровільно не відшкодував заподіяну їй матеріальну та моральну шкоду, тому просила позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій  
       
Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 564,10 грн на відшкодування майнової шкоди та 100 000 грн моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.  Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачу у справі, як потерпілій стороні у кримінальній справі, протиправними діями відповідача  було заподіяно матеріальну та моральну шкоду. При визначені розміру моральної шкоди, місцевий суд виходив із глибини фізичних і душевних страждань, засади розумності, виваженості і справедливості. 
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
ОСОБА_1 оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в частині моральної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.  Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року залишено без змін.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що зважаючи на характер правопорушення, вчиненого відповідачем, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди.
Апеляційний суд також погодився з визначеним місцевим судом розміром такої шкоди та вказав на підставне неприйняття до уваги судом першої інстанції висновку експертного психологічного дослідження від 18 квітня 
2016 року, оскільки експертом зазначено, що висновки за формулою визначення орієнтовного розміру компенсації моральних страждань носять імовірний характер, остаточне рішення щодо суми відшкодування в грошовому еквіваленті не входить у компетенцію експертів, є прерогативою суду.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції повністю та рішення суду першої інстанції в частині стягнення відшкодування моральної шкоди та постановити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
 
Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що при визначенні розміру моральної шкоди суд безпідставно не погодився з наданим нею висновком експертного психологічного дослідження від 18 квітня 2016 року, яким визначено, що розмір спричиненої шкоди становить 950,4 мінімальних заробітних плат, що на момент розгляду справи становить 3 041 280,00 грн, що спричинило неправильне визначення розміру компенсації завданої позивачу моральної шкоди.
 
Доводи інших учасників справи
 
Відповідач письмових заперечень щодо  вимог і змісту касаційної скарги до суду не направив.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за вищевказаною касаційною скаргою та витребувано справу із суду першої інстанції.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У травні 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, призначено йому покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Вироком Апеляційного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року скасовано в частині призначення ОСОБА_2 покарання за частиною першою статті  121 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців. У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін. 
Згідно висновку Медико-соціальної експертної комісії внаслідок отриманих травм ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Положеннями статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав.  Моральна шкоди відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті. 
Визначаючи розмір спричиненої позивачу моральної шкоди, суди попередніх інстанцій врахували характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали від злочину, зокрема, встановлення другої групи інвалідності безстроково, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди,  відсутність добровільного відшкодування, а також інші конкретні обставини справи. 
Відповідно до вимог частин першої та четвертої статті 60 ЦПК України в редакції, чинної на момент розгляду справи місцевим та апеляційним судами, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлений статтею 61 ЦПК України в редакції, чинної на момент розгляду справи місцевим та апеляційним судами. Доказування не повинне гуртуватися на припущеннях. 
Стаття 57 ЦПК України в редакції, чинної на момент розгляду справи місцевим та апеляційним судами, визначає доказами будь-які фактичні дані, на підставі який суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. 
В той же час, згідно вимог частини 6 статті 147 ЦПК України в редакції, чинної на момент розгляду справи місцевим та апеляційним судами, висновок експерта для суду не є обов`язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу в редакції, чинної на момент розгляду справи місцевим та апеляційним судами. 
Відхиляючи наданий позивачем висновок суд дав оцінку наданому доказу, про що навів відповідні мотиви.
Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, проте в силу положень статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення в оскаржуваній частині - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року в частині стягнення моральної шкоди та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 22 червня 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді:                                                                                                       В. С. Висоцька
        І. В. Литвиненко
        І. М. Фаловська