ПОСТАНОВА
Іменем України

08 серпня 2019 року 
Київ
справа №1940/1256/18
адміністративне провадження №К/9901/15043/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),
суддів: Гусака М.Б.,  Усенко Є.А., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "-Автотехсервіс-" на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2018 року (суддя Мандзій О.П.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року (головуючий суддя Довга О.І., судді: Запотічний І.І., Сапіга В.П.) у справі №1940/1256/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю                                   "-Автотехсервіс-" до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "-Автотехсервіс-" (далі по тексту - позивач, ТОВ "-Автотехсервіс-") звернулося до суду з позовом до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач), в якому просило визнати протиправною бездіяльність Митного поста "Сарни" Рівненської митниці ДФС, що виявилась у безпідставному утримуванні вагонів №51340099, 51685626, 51339695, 57909004 із заявленими до митного оформлення товарно-матеріальними цінностями товариства з обмеженою відповідальністю "-Автотехсервіс-" в період з 15 червня 2018 року (після взяття проб зразків) до 17:00 год. 23 червня 2018 року включно.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовано тим, що відповідач протиправно утримував вагони позивача із заявленими до митного оформлення товарно-матеріальними цінностями, оскільки підстави для перевищення часу виконання митних формальностей, передбачені частиною 2 статті 255 МК України, були відсутні. 

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що 15 червня 2018 року о 10 год. 38 хв. позивачем, з метою митного оформлення паливно-мастильних матеріалів, що знаходились у вагонах №№51340099, 51685626, 51339695, 57909004, подано до структурного підрозділу відповідача доповнення до попередньої митної декларації №UA903140/2018/003084 та документи, визначені чинним митним законодавством, а саме: договір купівлі-продажу №LТ/18/130/r/tm/e загальна частина; договір купівлі-продажу №LT/18/130/r/tm/e спеціальна частина; сертифікат відповідності №10ХЦ.00011-17; сертифікат відповідності №10ХЦ.00011-17; інвойс №1OL286364; СМГС накладна №0473965 з відомістю вагонів; котирування PLATTS за 06,07,08 червня 2018 року; декларація про відповідність; детальний список партії товару №499411; паспорт якості 129416.

У свою чергу, 15 червня 2018 року о 10 год. 41 хв. відділом митного оформлення "Сарни" митного поста "Західний", модулем АСАУР ПІК «Інспектор 2006» було згенеровано форму митного контролю: Код 905-3; Походження «Згенеровано системою»; Зміст «Можлива неправильна класифікація товару за кодом згідно УКТ ЗЕД 2710 19 46 00/або 2710 19 47 10. Здійснити відбір зразків (проб) товару для направлення до Департаменту податкових та митних експертиз ДФС з метою проведення експертних досліджень та встановлення характеристик визначальних для класифікації товару, з обов`язковим визначенням вмісту сірки (мас.%)»; статус «Обов`язкова».

За результатами застосування АСАУР 15 червня 2018 року Енергетичною митницею ДФС було здійснено відбір проб та зразків товарів, за результатами чого було складено акт №37 від 15 червня 2018 року.

23 червня 2018 року на підставі частини 21 статті 356 МК України позивач подав до відповідача тимчасову митну декларацію №UA903140/2018/003241, після чого товар був випущений у вільний обіг.

Згідно з висновком Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції №142005701-0659 від 11 липня 2018 року надані проби товару не суперечать відповідним показникам зазначеним у графі 31 МД від 15 червня 2018 року №UA903140/2018/003084.

У відповідності до картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903140/2018/00035, позивачу було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за попередньою митною декларацією від 15 червня 2018 року №UA903140/2018/003084. Роз`яснено право на її оскарження у митному органі вищого рівня або в суді.

Підставою для відмови у митному оформленні товару, задекларованого згідно із МД №UA903140/2018/003084, слугувало те, що відповідний товар вже було випущено у вільний обіг за МД №UA903140/2018/003241 від 23 червня 2018 року, а також у зв`язку із відмінністю даних у графі 31 МД №UA903140/2018/003084 з отриманим висновком департаменту податкових та митних експертиз ДФС №142005701-0659 від 11 липня 2018 року.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у безпідставному утримуванні вагонів, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні вимог адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився апеляційний суд, що з огляду на взяття посадовими особами митного органу проб (зразків) товарів для проведення експертних досліджень, правовою підставою для випуску товарів до отримання результатів відповідних досліджень згідно з положеннями частини 21 статті 356 МК України та пункту 29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою КМУ від 21 травня 2012 року № 450 (далі - Положення №450) могло бути лише подання декларантом (за його бажанням) або уповноваженої ним особи тимчасової митної декларації. При цьому суд наголосив на тому, що позивач не скористався наданим йому правом на оскарження картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903140/2018/00035.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ «-Автотехсервіс-» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення  та ухвалити нове про задоволення позову. 

В обґрунтування касаційної скарги скаржник вказує, що частиною 2 статті 255 МК України визначено вичерпний перелік обставин, за наявності яких строк для виконання митних формальностей, встановлений частиною 1 статті 255 МК України, може бути перевищений. Однак, на думку позивача, частина 21 статті 356 МК України, як підстава для перевищення строку вчинення митних формальностей, могла бути застосована лише у разі, коли товари не випускаються внаслідок встановлених законодавством заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон. Втім, як встановили суди, в даному випадку подані до митного оформлення товари могли випускатись митним органом. Крім того, позивач вважає, що відповідач не забезпечив митне оформлення товарів згідно з попередньою декларацією та не ухвалив будь-якого рішення стосовно вказаної декларації у період по закінченню чотирьох годин з моменту пред`явлення транспортних засобів, що підлягають митному оформленню, та до оформлення митним органом картки відмови. 

У поданому відзиві на касаційну скаргу відповідач просив залишити її без задоволення, а рішення судів - без змін. Наголошено на тому, що строк виконання митних формальностей було перевищено з огляду на обставини, встановлені пунктом 3 частини 2 статті 255 МК України, а саме з огляду на проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів. При цьому відповідно до положень частини 21 статті 356 МК України та пункту 29 Положення №450 товари, заявлені позивачем до митного оформлення, були одразу випущені у вільний обіг після подання декларантом іншої тимчасової митної декларації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, предметом перевірки в межах даної справи є правомірність поведінки митного органу щодо перевищення встановленого законом чотирьохгодинного строку виконання митних формальностей, що виразилась в утримуванні вагонів з заявленими до митного оформлення товарно-матеріальними цінностями позивача з огляду на обставини. 

Згідно з пунктів 23, 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 199 МК України граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п`ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

За приписами частини 1 статті 255 МК України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 2 статті 255 МК України визначено, що строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (частина 5 статті 255 МК України).

За визначенням частини 1 статті 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки (частина 2 статті 356 МК України).

Відповідно до частини 17 статті 356 МК України про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Частина 21 статті 256 МК України визначає, що за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи, за умови забезпечення сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму, товари, проби (зразки) яких взяті для проведення дослідження (аналізу, експертизи), випускаються органом доходів і зборів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізів, експертиз), якщо вони не підпадають під дію встановлених законодавством України заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 було затверджено Положення про митні декларації, яким визначено вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами, та інші товари, що відповідно до законодавства України декларуються шляхом поданням митної декларації, передбаченої для підприємств, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсним (далі - Положення № 450).

Частиною 2 пункту 29 Положення № 450 передбачено, що якщо в рамках процедур митного контролю та оформлення товарів, ввезених на митну територію України, за поданою митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа посадовою особою митного органу відбиралися проби (зразки) товарів, за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи декларування таких товарів може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації. Випуск таких товарів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз) може бути здійснений митним органом відповідно до частини 21 статті 356 МК.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що митне оформлення товарів та транспортних засобів комерційного призначення повинно бути здійснено протягом 4-ох годин з моменту пред`явлення товарів (транспортних засобів), митних декларацій та всіх товарно-супровідних документів. Винятки з цього правила є вичерпними та встановлені у частині другій статті 255 Митного кодексу України. Зокрема, строк митного оформлення може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей у разі проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо вони не випускаються відповідно до частини 21 статті 356 МК України.

У розумінні частини 21 статті 356 МК України, положення якої дублюються частиною 2 пункту 29 Положення №450, за загальним правилом випуск поданих до митного оформлення товарів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз) здійснюється саме за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи шляхом подання тимчасової декларації. 

У разі ж, якщо товари, стосовно яких було відібрано проби (зразки), підпадають під категорію товарів, визначених статтями 196 МК України («Заборона щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України») та 197 МК України («Обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України»), то у такому випадку вирішення питання випуску останніх можливе лише з урахуванням приписів вказаних правових норм, навіть у разі подання тимчасової декларації.

Таким чином, у разі відібрання проб (зразків) для проведення дослідження (аналізу, експертизи) у митного органу виникає право на перевищення строку проведення митного оформлення, визначеного частиною 1 статті 255 МК України, в межах граничного строку, визначеного статтею 199 МК України. Проте, таке перевищення строку митного оформлення не допускається у випадку, якщо товари випускаються у вільний обіг відповідно до частини 21 статті 356 МК України. При цьому митний орган, зокрема після здійснення відбору проб (зразків), не вправі самостійно ініціювати питання щодо випуску таких товарів.  

Як встановили суди, позивач скористався наданим йому законом правом  на подання тимчасової декларації лише 23 червня 2018 року, після чого митницею одразу було випущено товар, з огляду на відсутність встановлених законодавством стосовно нього обмежень чи заборон щодо переміщення через митний кордон України, що сторонами не заперечується. 

Отже, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що після відбору проб (зразків) для проведення експертних досліджень випуск товарів відбувається лише за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи шляхом подання тимчасової декларації, за виключенням випадків, коли товари підпадають під встановлені законодавством України заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що в період з 15 червня 2018 року до 17:00 годин 23 червня 2018 року відповідач правомірно здійснював митне оформлення товару, задекларованого згідно із МД № UA903140/2018/003084, із перевищенням чотирьохгодинного строку, в наслідок чого утримувались вагони з товаром, а тому позовні вимоги є необгрунтованими.

З приводу доводів позивача щодо відсутності рішення митного органу (позитивного чи негативного) стосовно поданої позивачем попередньої декларації у період після закінчення чотирьохгодинного строку з моменту пред`явлення товару до митного оформлення та до оформлення відповідачем картки відмови №UА903140/2018/003084 від 11 липня 2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 259 МК України попередня митна декларація (інший документ, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 цього Кодексу) подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.

Рішення про випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму без пред`явлення їх органу доходів і зборів за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, приймається органом доходів і зборів, яким оформлена така попередня митна декларація, на основі результатів аналізу ризиків у строк не більше чотирьох робочих годин з моменту пропуску цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України (частина 5 статті 259 МК України).

Згідно з частиною 6 статті 259 МК України при ввезенні на митну територію України підакцизних товарів подання попередньої митної декларації, доставка та пред`явлення цих товарів органу доходів і зборів, яким оформлена така попередня митна декларація, є обов`язковими.

Частиною 1 статті 261 МК України визначено, що у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Відповідно до Класифікатора типів декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20 вересня 2012 року № 1011, в режимі ввезення (ІМ), зокрема, вирізняються такі типи МД:

1) ЕЕ - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення;

2) ДЕ - додаткова декларація до попередньої митної декларації;

3) ТН - тимчасова митна декларація на товари, точні відомості про код згідно з УКТЗЕД яких можуть бути встановлені після проведення їх дослідження, отримання додаткової інформації тощо.

Як правильно встановили суди попередніх інстанцій, 15 червня 2018 року декларантом ТОВ «-Автотехсервіс-» до митного оформлення подано митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA903140/2018/003084, тобто додаткову декларацію до попередньої митної декларації (том 1 а.с.123).

Слід зазначити, що в межах даної справи позивач декларував підакцизні товари, а тому подання попередньої митної декларації у відповідності до частини 6 статті 259 МК України було обов`язковим. При цьому позивачем не заперечується факт подання ним попередньої декларації типу «ЕЕ» (декларації, яка не містить обсягу даних, необхідних для випуску товарів у митний режим). 

Перевищення строку виконання митних формальностей було допущене митницею саме за наслідками подання додаткової декларації до попередньої митної декларації, що і було предметом судового оскарження, а відтак посилання позивача на положення частини 3 статті 255 МК України щодо прийняття протягом чотирьох годин з моменту подання попередньої або періодичної декларації відповідного рішення є безпідставними.

Правомірність дій митниці щодо дотримання процедури відбору проб (зразків) товарів позивача для проведення експертних досліджень та рішення відповідача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів не були предметом судового розгляду у судах попередніх інстанцій, відповідні доводи відсутні і у касаційній скарзі, а тому відповідно до приписів частини 1 статті 341 КАС України відповідні обставини не перевіряються.

В обсязі встановлених в цій справі фактичних обставин колегія суддів вважає, що висновки судів є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "-Автотехсервіс-" залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі №1940/1256/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон
М.Б. Гусак 
 Є.А. Усенко ,
Судді Верховного Суду