Постанова
Іменем України
 
14 серпня 2019 року
м. Київ
 
справа № 565/588/17-ц
провадження № 61-27234св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого – Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука
М. М.,
 
учасники справи:
позивач –  ОСОБА_3,
відповідач – ОСОБА_4, 
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 20 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Боймиструка С. В., Гордійчук С. О.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до газети «Вараш» з позовом, у якому просила: 
– визнати недостовірною інформацію, повідомлену відповідачем та опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_1 року у № НОМЕР_1 газетою «Вараш» у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» про те, що «ОСОБА_3 – кандидат в місцеві депутати від «Народного контролю» у 2016 році. Та найбільш пані ОСОБА_3 можна почути, коли стає на захист міського голови практично в прямому сенсі, тобто теж має відношення до очільника міста. В свою чергу міський голова не залишив поза увагою таку вірність і видав розпорядження про нагородження її грошовою допомогою»; 
– зобов’язати відповідача не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію в той же спосіб, у який вона була поширена. 
На обґрунтування вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року газетою «Вараш» № НОМЕР_1 у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» поширена недостовірна інформація про те, що «ОСОБА_3 – кандидат в місцеві депутати від «Народного контролю» у 2016 році. Та найбільш пані ОСОБА_3 можна почути, коли стає на захист міського голови практично в прямому сенсі, тобто теж має відношення до очільника міста. В свою чергу міський голова не залишив поза увагою таку вірність і видав розпорядження про нагородження її грошовою допомогою».
Вважає, що вся діяльність колективу газети «Вараш», яка має замовний характер, не має нічого спільного з етикою журналіста, оскільки спрямована не на конструктив, а на дискредитацію законно обраного міського голови, підбурювання людей, розпалювання ворожнечі, протиставлення інших органів органам місцевого самоврядування, створення у споживачів інформації негативного ставлення до всіх осіб, які мають відношення до очільника міста (міського голови), чи будь-яке з ним спілкування. 
Зазначала, що вона працює простим машиністом насосних установок у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» і така недостовірна інформація негативно впливає на її ділову репутацію, яка відповідно до статті 299 ЦК України є недоторканою, і на повагу та недоторканість гідності та честі згідно зі статтею 297 цього Кодексу.
Інформація, поширена у вказаній статті, не відповідає дійсності, оскільки, по-перше, вона не була кандидатом у місцеві депутати від «Народного контролю» у 2016 році, по-друге, не ставала на захист міського голови практично в прямому сенсі, по-третє, не має відношення до очільника міста, по-четверте, не отримувала грошову допомогу за вірність. 
Поширена відповідачем інформація містить фактичні дані, які можуть бути перевірені та доведені відповідними доказами, зокрема: списками кандидатів від «Народного контролю», наявністю розпорядження міського голови про нагородження її грошовою винагородою за вірність, та підлягає визнанню недостовірною в судовому порядку та спростуванню.
Протокольною ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 червня 2017 року відповідача газету «Вараш» замінено на відповідача ОСОБА_4 відповідно до статті 33 ЦПК України (у редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії).
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 серпня 2017 року у складі судді Горегляд О. І. у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за безпідставністю.
Суд першої інстанції виходив із того, що визнання інформації недостовірною можливе лише у межах захисту особистих немайнових прав, зокрема честі, гідності та ділової репутації позивача. Опублікована в статті інформація щодо позивача не принижує її честь, гідність та ділову репутацію, не є негативною та взагалі не стосується її ділових якостей, а позивач не довела порушення її особистих прав.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 20 вересня 2017 року рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 серпня               2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання інформації недостовірною скасовано.
Визнано недостовірною інформацію, опубліковану в десятому абзаці статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» на четвертій сторінці газети «Вараш» № НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року «ОСОБА_3 – кандидат в місцеві депутати від «Народного контролю» у 2015 році. Та найбільш пані ОСОБА_3 можна почути, коли стає на захист міського голови практично в прямому сенсі, тобто теж має відношення до очільника міста. В свою чергу міський голова не залишив поза увагою таку вірність і видав розпорядження про нагородження її грошовою допомогою».
У решті рішення суду залишено без змін.
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що вимоги позивача про визнання недостовірною та спростування інформації в частині «ОСОБА_3 – кандидат в місцеві депутати від «Народного контролю» у 2016 році.» є безпідставними, оскільки такої інформації у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» у газеті «Вараш» № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року не опубліковано і не було поширено. Вимоги позивача в частині визнання інформації недостовірною підлягають задоволенню з огляду на визнання відповідачем позову.
Короткий зміст доводів касаційної скарги
Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.
Чинне законодавство не передбачає іншого, альтернативного способу визнання позову, окрім адресованої суду усної чи письмової заяви. Опублікування в газеті спростування інформації, яке жодним чином не адресоване суду, не може розцінюватися судом як визнання позову.
Інформація стосовно позивача, опублікована у десятому абзаці статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» на четвертій сторінці газети «Вараш» № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не принижує честі, гідності та ділової репутації позивачки перед громадськістю та не є негативною інформацією щодо неї, оскільки в ній не стверджується про порушення ОСОБА_3 норм чинного законодавства, порушення нею принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетичну поведінку в особистому, суспільному чи політичному житті. Вказана інформація є лише оцінкою її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов’язків, а отже взагалі не стосується ділової репутації позивачки як машиніста насосних установок відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до газети «Вараш», ОСОБА_4 про визнання інформації недостовірною та її спростування.
Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 565/588/17-ц передано до Касаційного цивільного суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2018 року зупинено виконання рішення апеляційного суду Рівненської області від 20 вересня 2017 року.
Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2019 року вищезазначену справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в газеті «Вараш» опублікована стаття «ІНФОРМАЦІЯ_2» автора ОСОБА_4
У десятому абзаці статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» на четвертій сторінці газети «Вараш» № НОМЕР_1 опублікована така інформація: «ОСОБА_3 – кандидат в місцеві депутати від «Народного контролю» у 2015 році.                               Та найбільш пані ОСОБА_3 можна почути, коли стає на захист міського голови практично в прямому сенсі, тобто теж має відношення до очільника міста.                   В свою чергу міський голова не залишив поза увагою таку вірність і видав розпорядження про нагородження її грошовою допомогою». 
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у випуску газети «Вараш» № НОМЕР_2 на четвертій сторінці опубліковано спростування інформації «Та найбільш пані ОСОБА_3 можна почути, коли стає на захист міського голови практично в прямому сенсі, тобто теж має відношення до очільника міста. В свою чергу міський голова не залишив поза увагою таку вірність і видав розпорядження про нагородження її грошовою допомогою». Спростування цієї інформації здійснено відповідачем у такий же спосіб, у який вона була поширена, опубліковано у тій самій газеті «Вараш», на тій самій четвертій сторінці (шпальті) та тим самим шрифтом.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 посилалась на те, що інформація, поширена у вказаній статті, не відповідає дійсності, оскільки вона не була кандидатом в місцеві депутати від партії «Народний контроль» у                     2016 році; не ставала на захист міського голови практично в прямому сенсі; не має відношення до очільника міста; не отримувала від нього грошову допомогу за вірність, а працює простим машиністом насосних установок на РАЕС, і така недостовірна інформація негативно впливає на її ділову репутацію, яка відповідно до статті 299 ЦК України є недоторканою, та на повагу та недоторканість гідності та честі.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування судового рішення суду апеляційної інстанції.
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права
У статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім’ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Відповідно до статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
При розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з’ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб’єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд першої інстанції встановив, що інформація щодо ОСОБА_3, опублікована у десятому абзаці статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» на четвертій сторінці газети «Вараш» № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не порушує особисті немайнові права, не принижує честі, гідності та ділової репутації останньої перед громадськістю, та не є негативною інформацією про позивача, оскільки в ній не йде мова про порушення ОСОБА_3 норм чинного законодавства, порушення нею принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетичну поведінку в особистому, суспільному чи політичному житті. Вказана інформація також не є оцінкою ділових і професійних якостей ОСОБА_3 при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов’язків, тому не стосується ділової репутації позивачки як машиніста насосних установок відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
З огляду на недоведеність позивачем порушення відповідачем її особистих немайнових прав, зокрема завдання шкоди відповідним особистим немайновим благам або перешкоджання їй повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позову.
Крім того, суд урахував, що на четвертій сторінці газети «Вараш» № НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року відповідачем опубліковано спростування вказаної інформації у такий же спосіб, у який вона була поширена, оскільки опубліковано у тій самій газеті «Вараш», на тій самій четвертій сторінці (шпальті) та тим самим шрифтом, що, у свою чергу, свідчить про добровільне вирішення спору між сторонами й відсутність порушення прав, які б підлягали захисту в суді.
Колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормою права, що підлягає застосуванню. 
Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.
Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, вищезазначене не врахував та зробив помилкові висновки про те, що визнання відповідачем позову в частині вимог про визнання інформації недостовірною шляхом опублікування її спростування в газеті є підставою для звільнення позивача від доказування у цій частині, проте не може бути підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог.
При цьому, пославшись на частину четверту статті 174 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом), апеляційний суд не звернув увагу на те, що норми цієї статті застосовується виключно у поєднанні з частиною 1 цієї статті, відповідно до якої відповідач може визнати позов протягом усього часу розгляду справи, зробивши усну заяву, або в письмовій заяві, яка приєднується до справи.
До судів першої та апеляційної інстанцій письмової чи усної заяв, як того вимагають положення статті 174 ЦПК України, відповідач не заявляв та не подавав, а навпаки, заперечуючи проти позову, вказував на відсутність спору між сторонами та просив відмовити у його задоволенні через безпідставність.
Між тим, вирішуючи спір, апеляційний суд не звернув увагу на те, що ні норми законодавства (чинні на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), ні чинне законодавство не передбачає іншого альтернативного способу визнання позову, окрім адресованої суду усної чи письмової заяви, у зв’язку з чим зробив помилковий висновок, який не ґрунтується на обставинах справи,  про те, що опублікування в газеті спростування інформації (яке жодним чином не адресоване суду) є визнанням відповідачем позову.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Установивши, що апеляційний суд скасував судове рішення, яке відповідає вимогам закону, суд касаційної інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Рішення апеляційного суду Рівненської області від 20 вересня 2017 року скасувати.
Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 серпня                 2017 року залишити в силі.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

 

Головуючий

В.
  І. Крат

Судді:

Н.
  О. Антоненко     В.
  І. Журавель     Є.
  В. Краснощоков

М.
  М. Русинчук