Постанова
Іменем України 
15 серпня 2019 року
м. Київ
справа № 219/13349/18 
провадження № 51-543 км 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                ОСОБА_5 ,
захисника                                                               ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції                                 ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу судді-доповідача Донецького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від    21 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_7 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, про його незаконне тримання під вартою.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою судді-доповідача Донецького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , поданою на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2018 року.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує про безпідставність посилання судді-доповідача апеляційного суду щодо неможливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, постановленої у порядку ст. 206 КПК України, оскільки прямої заборони на оскарження такої ухвали слідчого судді в апеляційному порядку кримінальний процесуальний закон не містить. Вважає, що у даному випадку суддя-доповідач апеляційного суду, відмовляючи у відкритті провадження за його апеляційною скаргою, порушив вимоги ст. 7, ст. 9, ч. 3 ст. 21, ч. 2 ст. 24 КПК України, п. 4 ст. 5, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Позиції інших учасників судового провадження 
Від учасників судового провадження заперечень на касаційну скаргу ОСОБА_7 не надходило.
У судовому засіданні ОСОБА_7 та його захисник підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити, прокурор заперечував щодо задоволення такої касаційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Як установлено частиною 1 ст. 438 КПК України, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412–414 цього Кодексу.
Доводи касаційної скарги  ОСОБА_7 про порушення суддею-доповідачем апеляційного суду вимог кримінального процесуального закону під час відмови у відкритті провадження за його апеляційною скаргою, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
Статтею 206 КПК України закріплено повноваження слідчого судді щодо захисту прав людини. Зокрема, у ч. 2 ст. 206 КПК України вказано, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Як випливає із матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із заявою про незаконне утримання його у ДУ «Бахмутська установа виконання покарань № 6» без відповідного рішення суду, яке набрало законної сили.
Слідчий суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області за наслідками розгляду заяви ОСОБА_7 , поданої у порядку ст. 206 КПК України, постановив ухвалу від 21 листопада 2018 року, якою відмовив у задоволенні такої заяви, тобто розглянув її по суті.
Вказуючи про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді,            ОСОБА_7 оскаржив таку ухвалу в апеляційному порядку та просив її скасувати.
Стаття 309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.
Разом з тим, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Як правильно зазначено апеляційним судом, до передбаченого ст. 309 КПК України переліку не входить оскарження ухвали слідчого судді, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 , поданої у порядку ст. 206 КПК України, про його незаконне тримання під вартою.
З таким висновком судді-доповідача апеляційного суду погоджується і колегія суддів з огляду на позицію Конституційного Суду України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини та громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним, вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема, для дотримання правил судової процедури.
Тобто, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях звертає увагу, що апеляційне та касаційне оскарження судових рішень має залежати від особливостей процесуального характеру, та з огляду на вимоги національного законодавства.
Положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, на переконання колегії суддів, суддя-доповідач апеляційного суду дійшов правильного висновку, що ухвала слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2018 року, яка постановлена у порядку ст. 206 КПК України, не може бути оскаржена в апеляційному порядку, та правильно відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 .
Така позиція колегії суддів узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі   № 766/22242/17 (провадження № 51-7276 кмо 18), у якому зазначено, що оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
З огляду на вищевикладене та враховуючи, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу судді-доповідача апеляційного суду – без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу судді-доповідача Донецького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2018 року, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                           ОСОБА_2                            ОСОБА_3