П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
24 квітня 2019 року 
 
м. Київ 
 
Справа № 9901/35/19
 
Провадження № 11-208заі19                                
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
 
розглянула у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2019 року (суддя Мороз Л. Л.),
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.   У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з позовом до Президента України, у якому просив:
- визнати дії Президента України 06 та 07 січня 2019 року протиправними, так як 
він особисто привіз у Київ та заніс у собор Софії Київської Томос ;
- визнати дії Президента України з «насадження Томоса» порушенням правових 
норм статті 24 Конституції України;
- зобов`язати Президента України відшкодувати до бюджету України витрати на поїздку до Стамбула 06 - 07 січня 2019 року.
 
Короткий зміст рішень суду попередньої інстанції
2.   Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ухвалою 
від 23 січня 2019 року позовну заяву залишив без руху, встановивши ОСОБА_1 строк для усунення недоліків.
3.   Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ухвалою 
від 18 лютого 2019 року позовну заяву повернув позивачеві на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України 
(далі - КАС).
4.   Суд мотивував своє рішення тим, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху, зокрема, у позовній заяві не зазначено, яким чином оскаржувані дії порушують індивідуально виражені права або інтереси позивача.  
 
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги
5.   В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції  положень Конституції України та норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 
від 18 лютого 2019 року.
 
Позиція інших учасників справи стосовно апеляційної скарги
6.   Від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
 
Рух апеляційної скарги
7.   Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 14 березня 2019 року відкрила провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2019 року та призначила її до розгляду в порядку письмового провадження.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Установлені обставини справи, оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
8.   Положеннями статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. 
9.   Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
10.        Форма та зміст позовної заяви закріплені у статті 160 КАС.
11.        Згідно з частиною першою статті 160 КАС у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
12.        Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС в позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;  у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
13.        Згідно з частиною першою статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
14.        Частиною другою цієї статті визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
15.        Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
16.        Як убачається з ухвали судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, зміст позовних вимог ОСОБА_1 є неконкретизованим, при цьому у позовній заяві не зазначено, яким чином оскаржувані дії порушують права та інтереси саме позивача та яким має бути спосіб відновлення порушених прав.
17.        На виконання вимог цієї ухвали ОСОБА_1 у встановлений судом строк подав заяву, в якій позовні вимоги не конкретизував, зазначивши, що вважає неправомірним втручання відповідача у сферу релігії та відсутність на Томосі під час його привезення відповідачем до Києва підписів всіх членів Священного Синоду.
18.        Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначив про неусунення позивачем у встановлений судом строк недоліків, указаних в ухвалі судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2019 року про залишення позовної заяви без руху.
19.        З таким висновком суду першої інстанції Велика Палата Верховного Суду не може погодитись з огляду на таке.
20.        Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 КАС суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
21.        Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
22.        За правилами пункту 1 частини  першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
23.        Отже, КАС регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.
24.        Згідно з частиною четвертою статті 22 КАС Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи, зокрема, щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Президента України.
25.        Особливості провадження у вищезазначених справах визначені статтею 266 КАС.
26.        Як убачається з матеріалів справи, предметом цього спору є дії відповідача щодо «насадження Томоса», привезення та занесення Томоса в собор Софії Київської.
27.        При цьому позивач зазначає, що оскаржуваними діями відповідача порушені його права, закріплені у статті 24 Конституції України, зокрема, щодо недопущення обмежень за ознаками релігійних переконань.
28.        З огляду на повноваження Президента України, що визначені статтею 106 Конституції України, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскаржувані дії відповідача не відносяться до управлінських, а тому не підпадають під контроль суду адміністративної юрисдикції.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
29.        Таким чином, висновок судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про необхідність залишення позовної заяви без руху та її повернення є помилковим, оскільки усунення позивачем недоліків, зазначених в ухвалі судді про залишення позовної заяви без руху, не змінить характеру спірних правовідносин, які не підпадають під визначення спору адміністративної юрисдикції.
30.        Згідно з частиною першою статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
31.        Відповідно до пункту 4 частини першої статті 320 КАС підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
32.        Оскільки при постановлені оскарженої ухвали судом першої інстанції порушено норми процесуального права, Велика Палата Верховного Суду на підставі пункту 4 частини першої статті 320 КАС дійшла висновку про необхідність скасування ухвали судді з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Висновки щодо розподілу судових витрат
33.        Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
34.        Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями266, 308, 311, 315, 320, 322, 325 КАС, ВеликаПалата Верховного Суду,
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 
від 18 лютого 2019 року скасувати, а справу направити до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач | | В. С. Князєв
Судді: | | |
| Н. О. Антонюк | | О. Б. Прокопенко
| С. В. Бакуліна | | І. В. Саприкіна
| Д. А. Гудима | | О. М. Ситнік
| В. І. Данішевська | | О. С. Ткачук
| О. С. Золотніков | | В. Ю. Уркевич
| Л. М. Лобойко | | О. Г. Яновська
| Н. П. Лященко | |