ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року 
м. Київ

Справа №  922/1580/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Багай Н. О., Пількова К. М.,
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,
за участю представників:
позивача - Печерного С. Л. (адвокат),
відповідача - Волощука П. Ю. (адвокат),
третьої особи на стороні позивача - Петрука Я. Ю. (адвокат),
третіх осіб на стороні відповідача - не з`явилися,
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 (суддя Бринцев О. В.) і постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 (головуючий - Лакіза В. В., судді: Здоровко Л. М., Плахов О. В.) у справі
за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
до   Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство    "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 
1) Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території", 
2) Комунальне підприємство "Обласний інформаційно-технічний центр", 
3) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 
про стягнення 317582061,15 грн.
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1. У червні 2018 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз", Оператор, позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (далі - ПАТ "Харківгаз", Товариство, Замовник, відповідач) про стягнення 317582061,15 грн, з яких: 222788546,96 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за січень, лютий, квітень, червень-грудень 2016 року та січень-грудень 2017 року (далі - спірний період), 59202050,14 грн пені, 28654927,94 грн інфляційних втрат і 3% річних у сумі 6936536,11 грн.
2. Позовна заява обґрунтовується неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з повної та своєчасної сплати наданих послуг балансування обсягів природного газу за спірний період, визначених договором транспортування природного газу від 17.12.2015 №15122000744 (далі - договір №15122000744), укладеним між сторонами.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.09.2018, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2019, у позові відмовлено повністю.
4. Рішення та постанова мотивовані положеннями статей 3, 5, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 12 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статті 22 Закону України "Про ринок природного газу", пункту 7 Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 в редакції, чинній до 01.01.2018 (далі - Порядок №20), пункту 8^1 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм       соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 в редакції, чинній з 01.01.2018 (далі - Порядок №256), пункту 5 Глави 1 Розділу І, пункту 1 Глави 2 і пункту 8 Глави 3 Розділу XIІ, пунктів 1-2, 7 Глави 3 Розділу XIV, Глави 4 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), та статей 13, 74, 75, 76, 77, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з посиланням на які суди дійшли висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що: 1) підписанням спільних протокольних рішень в 2017 році сторони узгодили порядок проведення розрахунків, змінивши строки виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які виникли на підставі договору №15122000744, і оплата за послуги балансування у спірному періоді проведена відповідачем за рахунок коштів, виділених у вигляді субвенцій на оплату пільг та житлових субсидій населенню щодо послуг з транспортування природного газу згідно з Порядком №20, що підтверджуються наявними у справі платіжними дорученнями, тобто позивачем були надані відповідачу послуги з балансування обсягів природного газу за договором №15122000744 на загальну суму 518094261,52 грн, яку сплачено Товариством у повному обсязі; 2) складені Оператором у травні-червні 2017 року коригуючі акти, якими було проведено перерахунок місячних небалансів Замовника за минулий рік (січень, лютий, квітень, червень-грудень 2016 року), а також за минулі газові місяці поточного періоду (січень, лютий, квітень 2017 року) порушують положення Кодексу ГТС та умов договору №15122000744, зважаючи на недотримання позивачем строків складання і надсилання таких актів відповідачу; 3) позивачем безпідставно проведено розрахунок послуг з балансування обсягів природного газу у період січень, лютий, квітень, червень-грудень 2016р., березень 2017р., травень-грудень 2017р. з урахуванням коефіцієнта компенсації 1,2, що призвело до збільшення вартості таких послуг і покладання на ПАТ "Харківгаз" додаткових витрат за послуги балансування газу, оскільки аналіз положень Кодексу ГТС дає підстави для висновку, що для визначення коефіцієнту компенсації за визначеною в пункті 9.2 договору №15122000744 формулою, підлягаючою застосуванню при визначенні вартості послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника; 4) судовими рішеннями у справах №№922/3430/16, 922/1688/16, 922/178/17 (за участю тих же сторін) встановлено преюдиціальні обставини щодо обсягу і вартості послуг з балансування за січень-лютий 2016 року, квітень 2016 року, червень 2016 року, липень-серпень 2016 року, вересень-грудень 2016 року, тому відсутні правові підстави перегляду Оператором у травні-червні 2017 року розміру небалансу ПАТ "Харківгаз" за попередні періоди 2016-2017 року, по яким вже було визначено розмір небалансу; 5) недопустимим є надання зворотної сили положенням Кодексу ГТС, які набрали чинності з 28.04.2017, та, як наслідок, відсутні правові підстави для здійснення коригування розміру небалансу Товариства по актам, які були складені до 28.04.2017 та по яким вже було здійснено балансування оператором ГТС; 6) позивачем було неправильно визначено обсяг небалансу, оскільки до його складу було помилково зараховано обсяг газу, який був поставлений Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України", Компанія, третя особа) на користь підприємств теплокомуненерго, тоді як обсяги споживання природного газу підприємствами теплокомуненергетики не можуть бути кваліфіковані в якості небалансу ПАТ "Харківгаз" як оператора ГТС, внаслідок чого безпідставним є віднесення такого небалансу на відповідача.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись з рішенням місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, АТ "Укртрансгаз" звернулося з касаційною скаргою, у якій просить зазначені судові рішення скасувати і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
6. В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій статей 526, 530, 549, 612, 625 ЦК України, статей 193, 198, 216, 218, 231 ГК України, статей 50, 192 Податкового кодексу України (далі - ПК України), статей 1, 9, 15, 16 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", положень пункту 5 Глави 1 Розділу І, Розділу ХІІ, пунктів 1-2 Глави 3, Глави 4 Розділу ХІV Кодексу ГТС та статей 73, 75, 76-79, 86, 91, 236, 237, 269, 316  ГПК України, наголошуючи на тому, що: 1) наявність у позивача права на здійснення коригування фактичних даних первинних документів про надання послуг балансування підтверджується висновками, викладеними у постановах Вищого господарського суду України у справах №№922/1688/16, 922/1689/16, 904/4505/16, тоді як невчасне оформлення чи надсилання оператором ГТС актів про надання цих послуг не може бути розцінено як їх ненадання, а може вважатися простроченням кредитора, яке не звільняє Замовника від обов`язку оплатити отримані послуги; 2) суди безпідставно прийняли до уваги лист голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 27.06.2017 №7044/16.3.2/7-17, який є неналежним і недопустимим доказом зважаючи на відсутність у голови НКРЕКП повноважень одноособового тлумачення норм Кодексу ГТС; 3) обсяг природного газу, відібраного відповідачем з газотранспортної системи в спірні газові місяці склав 100% розміру його небалансу, внаслідок чого при визначенні вартості наданих послуг балансування позивачем було застосовано саме коефіцієнт 1,2, а не 1. При цьому, суд першої інстанції помилково прийняв обсяги природного газу, що були фізично прийняті до газорозподільної системи відповідача як обсяги природного газу, прийняті для власного споживання Замовника по договору №15122000744, а не як обсяги природного газу, що належать іншим замовникам послуг транспортування, які отримували такий природний газ з газорозподільної системи Товариства; 4) помилковим є посилання судів на встановлення преюдиціальних обставин судовими рішеннями у справах №922/3430/16, №922/1688/16 і №922/178/17 з огляду на інший предмет та підстави позову в зазначених справах у порівнянні з цією справою, у якій сума заборгованості за послуги балансування природного газу за січень, лютий, квітень, червень-грудень 2016 року заявлена на підставі коригуючих актів, складених АТ "Укртрансгаз" починаючи з 29.05.2017; 5) в порушення норм процесуального закону місцевий суд вийшов за межі позовних вимог, встановивши факт неправомірності невидачі ПАТ "НАК "Нафтогаз України" номінацій Панютинському вагоноремонтному заводу ПАТ "Укрзалізниця", Харківському обласному комунальному підприємству "Дирекція розвитку інфраструктури території" і Комунальному підприємству теплових мереж Харківського району, так як, на думку скаржника, відбір природного газу вказаними споживачами є несанкціонованим, що підтверджується правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №904/2092/17, від 20.02.2018 у справі №911/653/17 та від 22.06.2018 у справі №904/5621/17; 6) позивач не здійснював нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за грошовими зобов`язаннями, що були оплачені відповідачем у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
7. ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у відзиві на касаційну скаргу просить її задовольнити з мотивів, у ній викладених.
8. ПАТ "Харківгаз" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених у оскаржуваних судових рішеннях.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
9. 17.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", правонаступником якого є АТ "Укртрансгаз" (Оператор), та ПАТ "Харківгаз" (Замовник) було укладено Договір на транспортування природного газу №15122000744, за умовами пунктів 2.1, 2.3, 5.1 якого Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановленому в цьому договорі вартість таких послуг. Послуги, які можуть бути надані Замовнику за цим договором є послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї. Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, визначення та перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу ГТС та з урахуванням цього договору.
10. Згідно з пунктом 9.2 договору №15122000744 вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс Замовника за формулою : Вбалансування = БЦГ х К х Qбг, де БЦГ - базова ціна газу; Qбг - обсяг негативного місячного небалансу відповідача; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.
11. Пунктом 9.4 договору №15122000744 (в редакції додаткової угоди від 29.11.2017 №1) передбачено, що Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок - фактуру. Замовник, крім вартості послуг вказаних у абзаці другому даного пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів.
Абзацом 2 вказаного пункту встановлено, що оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.
12. У пунктах 11.4, 17.1 договору №15122000744 сторони погодили, що послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору. Договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
13. Матеріали справи свідчать, що первісний розрахунок вартості послуг балансування за січень, лютий, червень, грудень 2016 року та січень, лютий, квітень 2017 року проведений позивачем, виходячи із коефіцієнта компенсації 1. Однак, у травні-червні 2017 року позивач збільшив вартість послуг балансування за попередній рік (січень, лютий, червень, грудень 2016 року) та за минулі газові місяці поточного року (січень, лютий, квітень 2017 року), застосувавши коефіцієнт компенсації 1,2.
14. Так, за січень, лютий, квітень, червень-грудень 2016 року та січень-грудень 2017 року АТ "Укртрансгаз" склало наступні акти: №01-17-1512000744-БАЛАНС від 31.01.2017; №02-17-1512000744-БАЛАНС від 28.02.2017; №03-17-1512000744-БАЛАНС від 31.03.2017; №04-17-1512000744-БАЛАНС від 30.04.2017; №01-17-1512000744-БАЛАНС/КОР від 25.05.2017; №01-17-1512000744-БАЛАНС/25-05-17 від 25.05.2017; №02-17-1512000744-БАЛАНС/КОР від 31.05.2017; №02-17-1512000744-БАЛАНС/25.05.17 від 31.05.2017; №04-16-1512000744-БАЛАНС/КОР/1 від 29.05.2017р.; №04-16-1512000744-БАЛАНС/29-05-17 від 29.05.2017; №01-16-1512000744-БАЛАНС/КОР/1 від 30.05.2017; №02-16-1512000744-БАЛАНС/КОР/2 від 30.05.2017; №06-16-1512000744-БАЛАНС/КОР від 30.05.2017; №05-16-1512000744-БАЛАНС від 31.05.2017; №04-17-1512000744-БАЛАНС/КОР від 14.06.2017; №07-16-1512000744-БАЛАНС/КОР від 26.06.2017; №08-16-1512000744-БАЛАНС/КОР від 26.06.2017; №09-16-1512000744-БАЛАНС/КОР від 26.06.2017; №11-16-1512000744-БАЛАНС/КОР від 26.06.2017; №03-17-1512000744-БАЛАНС/КОР від 30.06.2017; №06-17-1512000744-БАЛАНС від 14.07.2017; №12-16-1512000744-БАЛАНС/КОР від 27.07.2017; №07-17-1512000744-БАЛАНС/КОР від 31.07.2017; №08-17-1512000744-БАЛАНС від 31.08.2017; №09-17-1512000744-БАЛАНС від 30.09.2017; №10-17-1512000744-БАЛАНС від 31.10.2017; №11-17-1512000744-БАЛАНС від 30.11.2017; №12-17-1512000744-БАЛАНС від 31.12.2017.
15. Вказані акти разом з розрахунком вартості послуг балансування після проведення коригування, а також рахунками на оплату скоригованої вартості послуг балансування були направлені відповідачу в червні 2017 року.
16. За рахунок проведеного позивачем збільшення послуг з балансування природного газу відповідачу за період січень, лютий, квітень, червень-грудень 2016 року та січень-грудень 2017 року загальна вартість послуг з балансування склала 708179713,52 грн, з якої відповідачем згідно з наявними у справі платіжними дорученнями оплачено 518094261,52 грн, а несплаченою позивач вважає заборгованість у сумі 222788546,96 грн. 
Позиція Верховного Суду
17. З огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності, комплексності правової кваліфікації відносин, з яких виник спір, без чого неможливо правильно вирішити справу по суті та застосувати норми процесуального права, визначається розумність строку розгляду цієї справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.
18. Згідно з частиною 1 статті 32 та частиною 2 статті 35 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування.
19. Відповідно до пункту 1 Глави 1 Розділу VІІІ Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.
20. Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (пункт 19 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу").
21. Відповідно до пункту 1 Глави 3 Розділу І Кодексу газотранспортної системи оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою на використання газотранспортної системи в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою через газотранспортну систему в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.
22. Згідно з пунктом 5 Глави 1 Розділу І Кодексу ГТС алокація - підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII цього Кодексу. Балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування. Фізичним балансуванням є заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу. Комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації. Небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації. 
23. Пунктом 3 Глави 3 Розділу XIV Кодексу ГТС визначено, що перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом.
24. Згідно з пунктом 2 Розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.
25. Відповідно до пункту 4 і підпункту 2 пункту 7 Глави 3 Розділу XIV Кодексу ГТС у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання остатнього небалансу за цей газовий місяць. Місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.
26. Отже, з положень Кодексу ГТС вбачається, що місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів (тобто алокацій обсягів природного газу як для точок входу, так і алокацій обсягів природного газу для точок виходу). 
27. У пунктах 9.1, 9.4, 11.4 договору №15122000744 сторони погодили, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Оператор до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу. Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.
28. Враховуючи положення Кодексу ГТС і умови договору №15122000744, суди попередніх інстанцій правильно зазначили про те, що для наявності підстав для оплати виставленого оператором рахунку щодо вартості послуг балансування законодавчо передбачено сукупність обставин у наступній послідовності: 1)виникнення негативного місячного небалансу; 2) неврегулювання замовником послуг транспортування цього самостійно небалансу в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем; 3) оформлення оператором одностороннього акту на обсяг неврегульованого замовником обсягу небалансу; 4) надання оператором замовнику до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру.
29. Відповідно до пунктів 1-2 Глави 3 Розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.
30. Аналіз вказаних положень законодавства та умов договору №15122000744 свідчить, що АТ "Укртрансгаз" як оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає ПАТ "Харківгаз" односторонній акт про надання послуг балансування.
31. Зважаючи на достеменно встановлені обставини про те, що коригуючі акти надання послуг балансування обсягів природного газу складено і направлено Оператором у травні-червні 2017 року, тобто лише через пів року-рік після оплати відповідачем вартості послуг балансування за січень, лютий, червень, грудень 2016 року, місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що вказані дії позивачем вчинено з порушенням будь-яких розумних строків для оформлення наданих послуг балансування, визначених Кодексом ГТС та договором №15122000744 (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №923/351/18).
32. Водночас повторне здійснення балансування газу у травні-червні 2017 року за минулі місяці 2016 року і січень-лютий, квітень 2017 року на підставі додаткових або коригуючих актів не передбачене положеннями договору та Кодексу ГТС, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за коригуючими актами (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №924/447/18 та від 12.06.2019 у справі №920/344/18).
33. У зв`язку з цим колегія суддів відхиляє безпредметні посилання скаржника на статті 50, 192 Податкового кодексу України в обґрунтування доводів щодо наділення позивача правом на коригування вартості попередньо наданих послуг, оскільки між сторонами виникли спірні господарські правовідносини, тоді як в силу вимог частини 1 статті 4 ГК України фінансові (в тому числі податкові) відносини за участі суб`єктів господарювання, що виникають у процесі формування та контролю виконання бюджетів усіх рівнів, не є предметом регулювання ГК України.
34. Наведеним спростовується також твердження скаржника про те, що наявність у нього права на здійснення коригування фактичних даних первинних документів про надання послуг балансування підтверджується висновками, викладеними у постановах Вищого господарського суду України у справах №№922/1688/16, 922/1689/16, 904/4505/16, тоді як невчасне оформлення чи надсилання оператором ГТС актів про надання цих послуг не може бути розцінено як їх ненадання, а може вважатися простроченням кредитора, яке не звільняє Замовника від обов`язку оплатити отримані послуги.
35. Крім того, касаційна інстанція не приймає до уваги передчасні посилання скаржника в обґрунтування своїх заперечень на правові позиції, викладені у постановах Вищого господарського суду України, оскільки за змістом частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду, тоді як постанови Вищого господарського суду України не є джерелом правозастосовчої практики в розумінні цієї правової норми.
36. При цьому, апеляційний суд правомірно зазначив про відсутність у АТ "Укртрансгаз" правових підстав для здійснення перерахунку наданих послуг балансування попередніх газових місяців (за актами, складеними до 28.04.2017), за якими позивачем вже було надано послуги з балансування обсягів природного газу, з огляду на таке.
37. Згідно з частинами 2, 3 статті 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
38. Так, пунктом 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу ГТС в редакції, чинній до 28.04.2017, було встановлено, що у точках виходу, в яких природний газ з газотранспортної системи направляється до суміжної газотранспортної системи, газосховища або до прямого споживача, алокація обсягів природного газу здійснюється відповідним оператором суміжної газотранспортної системи, оператором газосховища або прямим споживачем, яка має бути направлена ними до оператора газотранспортної системи в строки, описані в пункті 6 цієї глави. Алокація обсягів природного газу для віртуальної точки виходу до газорозподільної системи здійснюється відповідним оператором газорозподільної системи з урахуванням глави 3 цього розділу.
39. В свою чергу пунктом 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу ГТС в редакції, чинній з 28.04.2017, визначено, що алокація обсягів природного газу по точці входу до газотранспортної системи здійснюється оператором газотранспортної системи з урахуванням підтверджених номінацій по цій точці.
Отже, з 28.04.2017 обов`язок здійснення алокації по точках виходу з газотранспортної системи покладено на АТ "Укртрансгаз".
40. Водночас зі змісту Кодексу ГТС в редакції, чинній з 28.04.2017, вбачається, що у вказаному нормативно-правовому акту відсутня вказівка про надання йому зворотної дії в часі, що узгоджується з положеннями частини 2 статті 5 ЦК України. 
41. При цьому здійснення алокації позивачем за попередні газові місяці в період, коли він не мав правових підстав для її здійснення в силу закону, є діями, що безпідставно збільшують відповідальність ПАТ "Харківгаз".
42. З огляду на це Верховний Суд вважає правильним висновок апеляційного суду про недопустимість надання зворотної сили положенням Кодексу ГТС, які набрали чинності з 28.04.2017, та обумовлену цим відсутність правових підстав для здійснення коригування розміру небалансу Товариства по актам, які були складені до 28.04.2017, та по яким вже було здійснено балансування оператором ГТС.
43. Аналогічного висновку дійшла Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у листі від 27.06.2017 №7044/16.3.2/7-17, в якому роз`яснено операторам газорозподільних систем, що чинними нормативно-правовими актами не передбачено здійснення операторами ГТС коригування небалансу замовників послуг транспортування попередніх періодів, по яким оператор ГТС вже здійснив балансування. Надання оператором ГТС замовникам послуг транспортування коригуючих актів суперечить положенням розділу ХІV Кодексу ГТС.
44. Колегія суддів вважає помилковим твердження скаржника про безпідставне врахування судами листа голови НКРЕКП від 27.06.2017 №7044/16.3.2/7-17, який є неналежним і недопустимим доказом зважаючи на відсутність у голови НКРЕКП повноважень одноособового тлумачення норм Кодексу ГТС, оскільки, по-перше, висновки судів попередніх інстанцій ґрунтуються передусім на правовій оцінці норм чинного законодавства у сфері газопостачання, а не лише врахуванні роз`яснення, викладеного у згаданому листі (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №927/276/18 та від 09.04.2019 у справі №903/394/18).
По-друге, вказані заперечення скаржника щодо оцінки доказів по справі не приймаються до уваги як такі, що виходять за межі повноважень касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України.
45. Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
46. Судами попередніх інстанцій правомірно враховано встановлення судовими рішеннями у справах №№922/3430/16, 922/1688/16, 922/178/17 (за участю тих же сторін) преюдиціальних обставин щодо обсягу і вартості послуг з балансування за січень-лютий 2016 року, квітень 2016 року, червень 2016 року, липень-серпень 2016 року, вересень-грудень 2016 року, що виключає підстави для проведення Оператором перерахунку місячних небалансів Товариства за вищевказаний період на підставі коригуючих актів.
47. Наведеного не спростовують недоречні аргументи скаржника щодо помилкового посилання судів на встановлення преюдиціальних обставин судовими рішеннями у справах №922/3430/16, №922/1688/16 і №922/178/17 з огляду на інший предмет та підстави позову в зазначених справах у порівнянні з цією справою, у якій сума заборгованості за послуги балансування природного газу за січень, лютий, квітень, червень-грудень 2016 року заявлена на підставі коригуючих актів, складених АТ "Укртрансгаз" починаючи з 29.05.2017, оскільки за змістом статті 75 ГПК України відмінність предмета або підстав позову жодним чином не впливає на визначення обставин як таких, що не доказуються при розгляді іншої справи за участю тих же сторін.  
48. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
49. Як вбачається з матеріалів справи, різниця в розмірі небалансу ПАТ "Харківгаз", яка складає спірну суму основного боргу (222788546,96 грн), виникла здебільшого внаслідок застосування АТ "Укртрансгаз" коефіцієнта компенсації 1,2 під час складання коригуючих актів про надання послуг балансування.  
50. Аналіз положень законодавства у сфері газопостачання дає підстави для висновку, що для визначення коефіцієнту компенсації за визначеною в пункті 9.2 договору формулою, підлягаючою застосуванню при визначенні вартості послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №916/1807/16, від 04.12.2018 у справі №927/276/18, від 05.03.2019 у справі №923/351/18, від 27.03.2019 у справі №906/110/18 та від 09.04.2019 у справі №903/394/18).
51. Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, зокрема алокації ПАТ "Харківгаз", акти надання послуг балансування газу та методику їх розрахунку, судами попередніх інстанцій достеменно встановлено і скаржником не спростовано тих обставин, що розмір небалансу відповідача складає менше 5% від обсягу природного газу, який було відібрано з газотранспортної системи, у зв`язку з чим в силу пункту 9.2 договору №15122000744 слід застосовувати коефіцієнт компенсації 1. 
52. При цьому судами також враховано доведений факт надання позивачем відповідачу послуг з балансування обсягів природного газу за договором №15122000744 на загальну суму 518094261,52 грн, яку сплачено Товариством у повному обсязі, що підтверджуються наявними у справі платіжними дорученнями.
53. Зважаючи на вищевикладене, Оператором безпідставно проведено розрахунок послуг з балансування обсягів природного газу у період січень, лютий, квітень, червень-грудень 2016р., березень 2017р., травень-грудень 2017р. з урахуванням коефіцієнту компенсації 1,2, що призвело до збільшення вартості таких послуг та покладання на ПАТ "Харківгаз" додаткових витрат за послуги балансування газу.
54. У зв`язку з цим Верховний Суд відхиляє доводи скаржника про помилкове прийняття судом першої інстанції обсягів природного газу, що були фізично прийняті до газорозподільної системи відповідача як обсяги природного газу для його власного споживання по договору №15122000744, а не як обсяги природного газу, що належать іншим замовникам послуг транспортування, які отримували такий природний газ із газорозподільної системи Товариства.
55. Крім того, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на підставі спеціальних підзаконних нормативних актів, якими є Положення та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", було зобов`язане видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними, та постачати природний газ виробникам теплової енергії та теплопостачальним підприємствам, і це є обов`язком ПАТ "НАК "Нафтогаз України", а не правом (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.05.2018 у справі №926/680/17, від 21.03.2018 у справі №911/656/17 та від 04.08.2018 у справі №922/4187/17).
56. Водночас з огляду на встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу, можливість відбору підприємствами теплокомуненергетики із газотранспортної системи погоджених у відповідних договорах з Компанією обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання Компанією своїх зобов`язань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасної видачі номінацій, тобто видача Компанією номінацій є однією з гарантій безперебійного постачання виробнику теплової енергії природного газу з метою виробництва теплової енергії в опалювальний сезон (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №904/5621/17 та від 05.03.2019 у справі №923/351/18).
57. Колегія суддів не приймає до уваги припущення скаржника про те, що в порушення норм процесуального закону місцевий суд нібито вийшов за межі позовних вимог, встановивши факт неправомірності невидачі ПАТ "НАК "Нафтогаз України" номінацій Панютинському вагоноремонтному заводу ПАТ "Укрзалізниця", Харківському обласному комунальному підприємству "Дирекція розвитку інфраструктури території" і Комунальному підприємству теплових мереж Харківського району, так як, на думку скаржника, відбір природного газу вказаними споживачами є несанкціонованим, що підтверджується правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №904/2092/17, від 20.02.2018 у справі №911/653/17 та від 22.06.2018 у справі №904/5621/17, оскільки в дійсності оскаржувані рішення та постанова не містять висновків щодо неправомірної (протиправної) невидачі ПАТ "НАК "Нафтогаз України" номінацій зазначеним суб`єктам господарювання.
58. Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз". Наведене регулювання визначено    постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".
59. Аналіз змісту Порядку №20 вказує на те, що держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.
60. Отже, незалежно від того, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №904/1858/16, від 18.04.2018 у справі №906/790/16 та від 22.05.2018 у справі №926/2733/16).
61. Судом першої інстанції встановлено, що підписанням спільних протокольних рішень в 2017 році сторони узгодили порядок проведення розрахунків, змінивши строки виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які виникли на підставі договору №15122000744, і оплата за послуги балансування у спірному періоді проведена відповідачем за рахунок коштів, виділених у вигляді субвенцій на оплату пільг та житлових субсидій населенню щодо послуг з транспортування природного газу згідно з Порядком №20.
62. Разом з тим апеляційний суд правильно зауважив, що доводи АТ "Укртрансгаз" про відсутність нарахування ним пені, 3% річних та інфляційних втрат за грошовими зобов`язаннями, оплаченими відповідачем згідно з Порядком №20, ніяким чином не впливають на правильність прийнятого рішення по суті з огляду на факт сплати відповідачем вартості наданих послуг балансування природного газу в 2016-2017 році у повному обсязі, неможливість коригування розміру небалансу за попередні періоди, безпідставне застосуванням Оператором коефіцієнта 1,2 при визначенні розміру небалансу за весь спірний період, а також помилкове зарахування позивачем до небалансу обсягу газу, поставленого третьою особою на користь підприємств теплокомуненерго.
63. Враховуючи недоведеність позивачем підстав для здійснення у травні-червні 2017 року коригування вартості вже наданих послуг балансування газотранспортної системи за минулий період, а також понесення ним у зв`язку з цим реальних витрат, як того вимагає частина 2 статті 35 Закону України "Про ринок природного газу", касаційна інстанція погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про недотримання АТ "Укртрансгаз" встановленого законодавством і умовами договору №15122000744 порядку врегулювання негативного місячного небалансу за січень, лютий, квітень, червень-грудень 2016 року та січень-грудень 2017 року, з огляду на що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на балансування у розмірах, заявлених позивачем, є необґрунтованими.
64. Оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження негативного місячного небалансу Товариства за спірний період у заявленому розмірі, визначеного з дотриманням встановленого законодавством порядку, і як наслідок - підстав для врегулювання такого небалансу шляхом надання послуг комерційного балансування, тому не підлягають задоволенню як позовні вимоги про стягнення з відповідача заявленої до стягнення заборгованості за послуги балансування у розмірі 222788546,96 грн, так і похідні вимоги про стягнення 59202050,14 грн пені, 28654927,94 грн інфляційних втрат і 3% річних у сумі 6936536,11 грн.
65. Отже, ураховуючи положення чинного законодавства і обставини, встановлені судами попередніх інстанцій, колегія суддів погоджується з їх висновком щодо відмови у задоволенні позовних вимог повністю.
66. З вищенаведених мотивів Верховний Суд погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на касаційну скаргу, та водночас відхиляє доводи ПАТ "НАК "Нафтогаз України", вміщені у відзиві на касаційну скаргу.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
67. Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
68. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них,  місцевий та апеляційний господарські суди дійшли вірного висновку щодо необґрунтованості позовних вимог, як наслідок, оскаржувані рішення та постанова ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
69. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позову.
70. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновки судів попередніх інстанцій щодо відмови в задоволенні позову, у зв`язку з чим, підстави для задоволення касаційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваних рішення і постанови відсутні.
Щодо судових витрат
71. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 у справі №922/1580/18 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                      Н. О. Багай

                                                                                                               К. М. Пільков