ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2019 року 
Київ
справа №823/1562/15
адміністративне провадження №К/9901/17646/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Яковенка М.М., Дашутіна І.В.,
розглянувши у порядку письмового провадженняв касаційній інстанції справу №823/1562/15 
за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Маньківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду прийняту 23.05.2017  у складі колегії суддів: головуючого судді Тимошенко В.П., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду прийняту 28.09.2017  у складі колегії суддів: головуючого судді Грибан І.О., суддів Беспалова О.О., Парінова А.Б.
І. Суть спору
1. Позивач звернувся в суд з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Маньківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, в якому просив (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог):
1.1 скасувати наказ УМВС України в Черкаській області №1082 від 05.06.2015 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ;
1.2 поновити позивача на посаді старшого оперуповноваженого Маньківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області;
1.3 стягнути з УМВС України в Черкаській області виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. Позов мотивував тим, що відповідач звільнив позивача зі служби в органах внутрішніх справ за відсутності правових підстав та належних доказів вчинення ним дисциплінарного проступку.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3.Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 05.06.2015 №1082 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Маньківського РВ УМВС" за грубе порушення службової дисципліни і законності невиконання вимог Закону України "Про міліцію", Дисциплінарного статуту ОВС України, Присяги працівника органів внутрішніх справ, правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України 22.02.2012 №155, від 16.03.2007 №81, від 15.05.2007 №157 та від 26.03.2010 №90 щодо дотримання дисципліни і законності у службовій діяльності, дії, пов`язані з підбурюванням, спонуканням у прямій та непрямій формах до вчинення правопорушень, нехтування принципом законності в діяльності працівників міліції щодо чіткого та неухильного дотримання посадовими особами законодавства, тобто вчинення проступків, які несумісні з перебуванням на службі, - позивача та його керівника майора міліції ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ.
4. Наказом УМВС України в Черкаській області № 205о/с від 01.08.2013 старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 призначено старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку Маньківського РВ УМВС.
5. У зв`язку з отриманням інформації про те, що під час проведення негласних слідчо-розшукових дій у кримінальному провадженні від 12.05.2015 №42015250000000167, розпочатому прокуратурою Черкаської області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України від 05.03.2001 №2341-ІІІ (далі - КК України), позивача затримано в порядку ст.208 Кримінально-процесуального кодексу України (далі - КПК України).
6. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.05.2015 застосовано до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб. У подальшому, ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 08.06.2015 вказане судове рішення скасовано та обрано стосовно ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 діб.
7. Наказом від 25.05.2015 №994 відповідач призначив службове розслідування, організацію якого доручив начальнику відділу ІОС УКЗ УМВС майору міліції Призу А.І., а безпосереднє ведення - старшому інспектору відділу ІОС УКЗ УМВС майору міліції Макаренку А.О.
8. Відповідно до даних висновку службового розслідування (складеного та погодженого 04.06.2015, затвердженого 05.06.2015) під час службового розслідування встановлено, що 25.05.2015 майор міліції ОСОБА_2 передав своєму підлеглому старшому лейтенанту міліції Варі К .В. наркотичний засіб з метою подальшої передачі його ОСОБА_3 для продажу третій особі, про що останній повідомив працівників СБУ. Цього ж дня, близько 11 год. 25 хв. позивач передав наркотичний засіб ОСОБА_3 , який останній добровільно видав працівникам СБУ.
9. У висновку також зазначено, що вищевказані факти підтверджують грубе порушення позивачем службової дисципліни і законності, невиконання вимог нормативно-правових актів, вчинення дій, пов`язаних з підбурюванням, спонуканням у прямій та непрямій формах до вчинення правопорушень, нехтування принципом законності в діяльності працівників міліції, тобто вчинення проступків, які несумісні з перебуванням на службі.
10. 05.06.2015 відповідач прийняв оскаржуваний наказ №1082 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Маньківського РВ УМВС", яким за: грубе порушення службової дисципліни і законності невиконання вимог Закону України "Про міліцію", Дисциплінарного статуту ОВС України, Присяги працівника органів внутрішніх справ, правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України 22.02.2012 №155, від 16.03.2007 №81, від 15.05.2007 №157 та від 26.03.2010 №90 щодо дотримання дисципліни і законності у службовій діяльності, дії, пов`язані з підбурюванням, спонуканням у прямій та непрямій формах до вчинення правопорушень, нехтування принципом законності в діяльності працівників міліції щодо чіткого та неухильного дотримання посадовими особами законодавства, тобто вчинення проступків, які несумісні з перебуванням на службі, - позивача та його керівника майора міліції ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ. Крім того, цим наказом оголошено догану начальнику слідчого відділення, який тимчасово виконував обов`язки начальника Маньківського РВ УМВС, майору міліції Чорному В.М.
11. Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 05.05.2015 №155 о/с позивача звільнено з ОВС  в запас Збройних Сил України за п.64 "Є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
12. Суд звернув увагу, що вказаною датою відповідач прийняв наказ №155о/с, який позивач не вказав предметом позову, однак яким за те ж порушення його повторно звільнено з ОВС в запас Збройних Сил України за п.64 "Є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
13. При вирішення спору суди попередніх інстанцій врахували, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.07.2015, яка набрала законної сили за наслідками її апеляційного оскарження, скасовано накази УМВС України в Черкаській області від 05.06.2015 №1082 та №155 о/с в частині звільнення керівника позивача - ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ та поновлено його на службі в органах внутрішніх справ.
14. Цим рішенням встановлено, зокрема, що вищезгаданий висновок службового розслідування стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не містить даних про: наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; конкретні вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) рядового і начальницького складу (далі-РНС), обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного. Крім того, встановлено, що обставини, викладені у висновку службового розслідування, що за ознаками є складом злочину, можуть бути підтверджені лише вироком суду, що набрав законної сили. Інші, прийняті на розкриття кримінального правопорушення, рішення не є належним та допустимим доказом вини та відповідних фактів.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
15. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково:
15.1 визнано протиправним та скасовано наказ Управління МВС України в Черкаській області від 05.06.2015 №1082 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ;
15.2 визнано протиправним та скасовано наказ Управління МВС України в Черкаській області від 05.06.2015 №155 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ в запас збройних сил України;
15.3 поновлено ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ;
15.4 стягнуто з Управління МВС України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 32015,25 грн. (тридцять дві тисячі п`ятнадцять гривень 25 коп.).
16. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з передчасності звільнення позивача із займаної посади в органах внутрішніх справ у зв`язку з тим, що за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_1 , його винність у вчинені проступку за вчинення якого було звільнено ОСОБА_1 , не встановлена вироком.
IV. Касаційне оскарження
17. У касаційні скарзі відповідач, з покликанням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати їх та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
18. Касаційну скаргу обґрунтовує, тим, що службовим розслідуванням був встановлений факт отримання та передачі наркотичного засобу. Вважають, що факт доведення вини у кримінальному провадженні не впливає на можливість притягнення до дисциплінарної відповідальності.
19. Зазначають, що дисциплінарне стягнення було накладено у відповідності з їх дискреційними повноваженнями.
20. Крім того, при поновлені позивача в органах внутрішніх справ суди першої та апеляційної інстанції не врахували наявність постанови КМУ від 16.09.2015 № 730 «Про утворення органів міністерства внутрішніх справ» 
21. Позивач подав заперечення на касаційну скаргу в яких зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції прийняли рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
22. Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
23. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
24. Спірні правовідносини на час їх виникнення регулювалися Законом України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету міністрів Української СРСР від 29.07.1991 № 114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 №230.
25. Відповідно до статті 1 Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.
26. Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями й населенням.
27. Відповідно до статті 18 вказаного Закону порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
28. Згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни відповідно до підп. "є" п.64 вказаного Положення.
29. Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
30. Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
31. Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
32. Відповідно до статті 5 вказаного Статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом, статтею 7 якого передбачені обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо дотримання службової дисципліни.
33. Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Серед них є і звільнення з органів внутрішніх справ.
34. Відповідно до вимог статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.
35. Порядок проведення службових розслідувань визначений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 № 230 (далі - Інструкція).
36. У відповідності до пункту 2.1 зазначеної Інструкції, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
37. За змістом пункту 1.2 Інструкції службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з`ясування інших обставин.
38. Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.
39. Відповідно до п. 8.3 Інструкції в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім`я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.
40. Згідно з абзацом першим з п.5.4 розділу V Інструкції начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення, якщо вину особи РНС повністю доведено.
VI. Позиція Верховного Суду
41. Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для прийняття оскаржуваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідачем зазначено встановлення під час проведення службової перевірки грубого порушення позивачем службової дисципліни і законності, невиконання вимог Закону України "Про міліцію", Дисциплінарного статуту ОВС України, Присяги працівника органів внутрішніх справ, правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України.
42. Так, за результатами розгляду матеріалів службового розслідування, проведеного на підставі наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 25.05.2015 №994 «Про призначення та проведення службового розслідування» складено висновок службового розслідування за фактом внесення прокуратурою Черкаської області відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкриття кримінального провадження відносно начальника СКР Маньківського РВ УМВС майора міліції ОСОБА_2 та старшого оперуповноваженого старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 
43. За змістом вказаного висновку зазначено, що під час службового розслідування встановлено, що 25.05.2015 майор міліції ОСОБА_2 передав своєму підлеглому старшому лейтенанту міліції ОСОБА_1 наркотичний засіб з метою подальшої передачі його ОСОБА_3 для продажу третій особі, про що останній повідомив працівників СБУ. Цього ж дня, близько 11 год. 25 хв. позивач передав наркотичний засіб ОСОБА_3 , який останній добровільно видав працівникам СБУ.
44. Вищевказані факти, за висновками відповідача, підтверджують грубе порушення позивачем службової дисципліни і законності, невиконання вимог нормативно-правових актів, вчинення дій, пов`язаних з підбурюванням, спонуканням у прямій та непрямій формах до вчинення правопорушень, нехтування принципом законності в діяльності працівників міліції, тобто вчинення проступків, які несумісні з перебуванням на службі.
45. Зі змісту службового розслідування та пояснень відповідача досліджених у суді першої та апеляційної інстанції вбачається, що дисциплінарний проступок, як грубе порушення позивачем службової дисципліни виявився саме у вчиненні ним проступку пов`язаного з зберіганням та передачею наркотичного засобу.
46. За цим фактом порушено кримінальне провадження за ч.2 ст.307, ч.1 ст.365 КК України відповідно до яких позивачу 26.05.2015 повідомлено про підозру.
47. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначає, що фактично підставою для прийняття спірного наказу відносно позивача стали відомості про наявність факту отримання, зберігання та передачі наркотичного засобу.
48. Суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій стосовно того, що матеріалами службового розслідування, відповідно до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, не доведено наявності вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку та не конкретизовано, в чому ж саме полягає порушення позивачем вимог Закону України "Про міліцію", Дисциплінарного статуту ОВС України, Присяги працівника органів внутрішніх справ, правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, які дії в їх порушення вчинив чи не вчинив позивач, як того вимагає у тому числі пункт 1.2 Інструкції. 
49. Крім того, був відсутній вирок суду в кримінальній справі, як на час притягнення позивача до відповідальності так і на час розгляду справи судом першої інстанції.
50. За таких підстав, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності наказу Управління МВС України в Черкаській області від 05.06.2015 №1082 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.
51. Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправним та скасувати наказ Управління МВС України в Черкаській області від 05.06.2015 №155 о/с в частині звільнення Вари Костянтина Володимировича з органів внутрішніх справ.
52. Крім того, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду звертає увагу на наявність судового рішення - постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 21.07.2015, яка набрала законної сили за наслідками її апеляційного оскарження, якою скасовано накази УМВС України в Черкаській області від 05.06.2015 №1082 та №155 о/с в частині звільнення керівника позивача - ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ та поновлено його на службі в органах внутрішніх справ.
53. З приводу посилання касатора на наявність у нього дискреційних повноважень щодо вибору дисциплінарного стягнення, суд касаційної інстанції не приймає до уваги з огляду на те, що Суд дійшов висновку про протиправність наказу про звільнення у зв`язку з його необгрунтованістю щодо наявності винних дій Вари К.В.
54. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду також не приймає доводи Управління МВС України в Черкаській області щодо неможливості поновлення ОСОБА_1 в органи внутрішніх справ МВС.
55. Так Суд вважає, що звільнена особа повинна поновлюватися на раніше зайнятій посаді, крім того під час розгляду справи відсутні відомості про ліквідацію Управління МВС України в Черкаській області.
56. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
57. З огляду на викладене, висновки суду першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
58. Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
VII. Судові витрати
59. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 23.05.2017  та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду прийняту 28.09.2017- залишити без задоволення.
2. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду прийняту 28.09.2017 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                        О.О.Шишов
Судді                                                                                                                     І.В.Дашутін
                                                                                                                              М.М.Яковенко