ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року 
м. Київ
Справа №  910/5219/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП"
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 26.03.2019
у складі колегії суддів: Іоннікової І.А. (головуючого), Чорної Л.В., Разіної Т.І.
та на рішення Господарського суду міста Києва
від 22.10.2018
у складі судді: Ковтуна С.А.
у справі № 910/5219/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"
про стягнення 752 193,00 грн,-

ВСТАНОВИВ:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення 220 751,10 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.12.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" та Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" уклали договір страхування майна №1073615-10-21-01, за умовами якого застраховані майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, розпорядженням, використанням майном, вказаним в додатку №1 до договору страхування. 20.11.2015 стався страховий випадок - пожежа в складському приміщенні літ. "Ж-1", внаслідок якої позивачеві завдано збитки. Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, проте останній відмовив у виплаті страхового відшкодування, чим порушив права позивача.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2016, позов задоволено повністю. 

4. Постановою Вищого господарського суду України від 14.11.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2016 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, мотивуючи тим, що суди попередніх інстанцій не надали правової оцінки запереченням відповідача та наданим на їх підтвердження і наявним у матеріалах справи експертним дослідженням від 14.12.2015 та від 23.12.2015.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій
5. 18.09.2018 позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача 752 193,00 грн страхового відшкодування.

6. Рішенням господарського суду міста Києва від 22.10.2018 у даній справі у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" відмовлено.

7. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем, при укладенні договору страхування, надано невірні відомості про об'єкт страхування, що відповідно до п. 8.3 Договору страхування є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування; дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову у виплаті є обґрунтованим.

8. Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2018 у даній справі і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 752 193,00 грн. 

9. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у даній справі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2018 у справі №910/5219/16 залишено без змін.

10. При розгляді справи судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

10.1. 27.12.2013 публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" укладено іпотечний договір № 06.401-34/126 (далі - Іпотечний договір), згідно якого в забезпечення виконання позивачем зобов'язання за кредитним договором, позивач передав в іпотеку Банку комплекс нежитлових будівель до складу якого входять: склад літ. "Д-1", загальною площею 441 м2; склад літ. "Г-1", загальною площею 441 м2; склад літ. "Ж-1", загальною площею 441 м2; котельня літ. "В", загальною площею 54,9 м2, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Павлова академіка, 3/1, та який належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №1316, що укладений між позивачем та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області 25.07.2013 і посвідчений приватним нотаріусом за реєстровим номером 1329.

10.2. Згідно з п. 2.5 Іпотечного договору, позивач зобов'язаний протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання іпотечного договору застрахувати в прийнятній для Банку страховій компанії комплекс нежитлових будівель від ризиків. Банк має бути визначений вигодонабувачем за будь-яким договором страхування предмета іпотеки.

10.3. 27.12.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" (страхувальник) та приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" (страховик) уклали договір страхування майна №1073615-10-21-01 (далі - Договір страхування), за умовами якого застраховано майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, розпорядженням, використанням майна, вказаним в додатку № 1 до Договору страхування.

10.4. Згідно з додатком №1 до Договору страхування, об'єктом страхування є:
- складські приміщення літ. "Д-1", загальною площею 441 м2;
- складські приміщення літ. "Г-1", загальною площею 441 м2;
- складські приміщення літ. "Ж-1", загальною площею 441 м2;
- котельня літ. "В", загальною площею 54,9 м2;
- земельна ділянка №2 площею 0,0514 га;
- земельна ділянка №1 площею 0,9049 га.

10.5. Місцезнаходженням цього майна зазначено: Харківська область, м. Лозова, вул. Павлова академіка, 3/1.

10.6. Згідно з п. 2.1 Договору страхування, страхова сума всього майна на дату укладання договору складала 817 200,00 грн.

10.7. Додатковою угодою №1 від 16.06.2015 до Договору страхування пункт 2.1 договору викладено в новій редакції та страхова сума на кожний рік страхування складає 892 604,00 грн., а за кожне складське приміщення літ. "Д-1", "Г-1", "Ж-1" страхова сума на кожний рік страхування становить 245   279,00 грн. Безумовна франшиза складає 10% від страхової суми за договором і застосовується по кожному і всякому страховому випадку, як це визначено п.2.2 Договору страхування.

10.8. Початковий строк дії Договору страхування встановлено п. 5.1 Договору до 28.08.2016, а у відповідності із додатковою угодою №1 від 16.06.2015 цей строк подовжено до 11.03.2019 (включно).

10.9. Розділом 3 Договору страхування визначено, що страховим випадком визнається пошкодження або знищення майна внаслідок обраних страхових ризиків, зокрема: безпосереднього впливу вогню (пожежі, займання, замикання електричних ланцюгів в приладах і/або проводці, вибуху нафтопродуктів, машин, обладнання), спроможного самостійно розповсюджуватися поза місць, спеціально призначених для його підтримання, а також внаслідок впливу на застраховане майно продуктів горіння (виділення диму, сажі), заходів пожежегасіння, незалежно від місця виникнення події, застосованих з метою гасіння або запобігання подальшому поширенню вогню; вибуху; стихійних явищ (землетрусу, урагану, смерчу, вихорю, селю, повені, обвалу, зсуву); аварії; розповсюдження води або інших рідин з ушкоджених трубопроводів; протиправних дій третіх осіб - крадіжки з проникненням в застраховане приміщення; грабіж або розбій в межах місця страхування; навмисного знищення або пошкодження застрахованого майна; падіння на застраховане майно пілотованих об'єктів, які літають, або їх уламків.

10.10. 20.11.2015 в застрахованому складському приміщенні літ. "Ж-1", що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Павлова академіка, 3/1, виникла пожежа.
10.11. Актом про пожежу від 20.11.2015, складеним комісією у складі: головного інспектора Лозівського PB ГУ ДСНС України в Харківській області майора Карпенка В.Л. та уповноважених осіб Позивача Лисяк Л.І., Лисенко О.С., Інденко С.М., про причини пожежі, яка мала місце 20.11.2015 в складському приміщенні за адресою: м. Лозова, вул. Павлова академіка, 3, встановлено, що установленою причиною виникнення пожежі є коротке замикання електричної проводки.
10.12. Відповідно до п. 6.2.5.2 Договору страхування, позивач протягом 3-х робочих днів з моменту настання страхового випадку, а саме - 24.11.2015, письмово проінформував про це відповідача шляхом подачі заяви на виплату страхового відшкодування встановленої відповідачем форми, надавши необхідні документи.
10.13. Розділом 7 умов Договору страхування, встановлено, що для отримання страхового відшкодування позивач зобов'язаний надати відповідачу наступні документи:
- 7.1.1. заяву про виплату страхового відшкодування за формою, що визначається відповідачем;
- 7.1.2. перелік пошкодженого, знищеного або викраденого майна;
- 7.2.3. документи, які підтверджують наявність права власності або іншого майнового інтересу щодо пошкодженого, знищеного або викраденого майна на момент страхового випадку (свідоцтво про право власності, договір купівлі-продажу, договір оренди тощо);
- 7.2.4. документи компетентних органів, які підтверджують факт і причини настання страхового випадку;
- 7.1.5. документи, які підтверджують характер і розмір заподіяних збитків;
- 7.1.6. лист банка з зазначенням особи, якій належить виплатити страхове відшкодування;
- 7.1.7. інші документи на обґрунтовану вимогу відповідача.
10.14. Виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком особам, вказаним в листі Банка, наданим згідно з вимогам п. 7.1 Договору страхування, про що зазначено в п.7.4 Договору страхування.
10.15. Банк листом вих. № 06.401-186/67-271 від 12.01.2016 у відповідь на лист відповідача вих. №7743/21 від 24.11.2015р. повідомив про свою згоду на виплату страхового відшкодування по Договору страхування на користь позивача.
10.16. Як передбачено п. 6.1.2. та п. 6.1.3. Договору страхування, відповідач зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування та при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і в строк, передбачені розділом 7 Договору.
10.17. Згідно з розділом 8 Договору страхування, відповідач має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо:
- позивачем (банком) здійснені навмисні дії, спрямовані на настання страхового випадку;
- позивачем (банком) здійснений умисний злочин, що призвів до страхового випадку;
- позивач повідомив відповідачу свідомо невірні відомості про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку;
- позивач несвоєчасно повідомив відповідача про настання страхового випадку без поважних на це причин або створив перешкоди Відповідачу у з'ясуванні обставин, характеру та розміру збитків;
- позивач одержав відшкодування збитків від особи, винної в її заподіянні;
- позивач повідомив відповідачу свідомо невірні відомості про ступінь страхового ризику;
- позивач не вжив доступних заходів, для зменшення розміру збитків;
- позивач не передав Відповідачу документи, які підтверджують право вимоги до винної особи, або зробив інші дії (бездіяльність), які роблять неможливим пред'явлення Відповідачем права вимоги до винної особи, якщо така можливість існувала до здійснення цих дій (бездіяльності).
10.18. Згідно п.8.2. Договору страхування, у разі прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, відповідач зобов'язаний повідомити позивача письмово з обґрунтуванням причин відмови в строк не більше 5 робочих днів з дня прийняття такого рішення (складання страхового акту).
10.19. Відповідач листом від 08.02.2016р. вих. № 647 відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що в період дії договору страхування було вчинено ряд дій щодо технічного переоснащення застрахованого приміщення і змінено його функціональне призначення без належного повідомлення про це відповідача. Також відповідач зазначив, що в зазначеному приміщенні не були вчинені відповідні заходи щодо забезпечення протипожежної безпеки та допущені численні порушення Правил пожежної безпеки в Україні, які створили високий рівень пожежної небезпеки та сприяли високій ймовірності виникнення та швидкого розповсюдження пожежі.
10.20. Оскільки для встановлення причин пожежі, наявності чи відсутності порушень правил протипожежної безпеки, а також визначення розміру збитків потрібні спеціальні знання,   місцевим господарським судом ухвалою від 16.01.2017 призначено у справі комплексну судовому пожежно-технічну та товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
10.21. На вирішення експертів суд поставлено такі питання:
- що є джерелом запалювання і в якій частині приміщення знаходиться осередок пожежі (місце виникнення початкового горіння)?
- який механізм виникнення та розповсюдження пожежі?
- що є причиною пожежі (коротке замикання згідно з актом про пожежу від 20.11.2015)?
- чи використовувались (були під електричною напругою) камера фарбувальна "Наутех-НТ" (Юніор) - 2шт., камера фарбувальна "ЮНІОР" - 1 шт., та піч полімеризації "Наутех-НТ" - 1 шт, які знаходились в складському приміщенні літ. "Ж-1" на момент виникнення пожежі?
- чи наявний причинно-наслідковий зв'язок між використанням фарбувальної(- них) камер(-и) чи печі полімеризації та утворенням джерела запалювання, якщо хоча б одна з останніх була під електричною напругою ?
- чи є допустимим використання камер фарбувальних "Наутех-НТ" (Юніор), камер фарбувальних "ЮНІОР" та печі полімеризації "Наутех-НТ" в приміщенні літ. "Ж-1", що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Лозова вул. Ак. Павлова, № 3/1, без зміни його функціонального призначення, яке згідно з технічним паспортом є складським ?
- чи відповідав стан об'єкта (складського приміщення літ. "Ж-1") діючим нормам і розпорядженням органів відомчого і державного пожежного нагляду, в тому числі Правилам пожежної безпеки в Україні, які затверджені наказом № 1417 від 30.12.2014?
- яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого приміщенню літ. "Ж-1", що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Лозова вул. Ак. Павлова, № 3/1, унаслідок пожежі, що сталась   20.11.2015,   на дату оцінки?
10.22. 26.05.2017 матеріали справи повернулись до місцевого господарського суду без проведення експертизи з повідомленням №2944/17-46 від 19.05.2017 про неможливість надання висновку експертів.
10.23. Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.06.2017 доручено проведення комплексної судової пожежно-технічної та товарознавчої експертизи Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім.заслуж.проф. М.С. Бокаріуса.
10.24. 26.06.2018 до суду повернулися матеріали справи разом з висновком комплексної судової електротехнічної, пожежно-технічної, будівельно-оціночної експертизи № 11611/12346/12914 від 23.05.2018 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуж. проф. М.С. Бокаріуса.
Надходження касаційної скарги до Верховного Суду
11. 11.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою вих. № 24 від 10.04.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 та на рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2018 у справі № 910/5219/16, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга. 

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 910/5219/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.04.2019.

13. Ухвалою Верховного Суду від 24.04.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 910/5219/16 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" вих. № 24 від 10.04.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 та на рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2018; призначено розгляд касаційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

14. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 24.06.2019 № 29.3-02/866, у зв'язку з відпусткою судді Жукова С.В. та відрядженням судді Ткаченко Н.Г., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/5219/16.

15. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 24.06.2019 справу № 910/5219/16 розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Ткаченко Н.Г., Погребняка В.Я.

16. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 24.06.2019 справу № 910/5219/16 розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я.

17. Ухвалою Верховного Суду від 24.06.2019 колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я. прийнято касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" вих. № 24 від 10.04.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 та на рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2018 у справі № 910/5219/16 до свого провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу
18. Не погодившись з постановою апеляційного суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення повністю і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП".

19. На думку скаржника, оскаржувані судові рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням  норм процесуального права, зокрема зазначено такі доводи.

19.1. Висновок, зроблений судами у відповідності до п.3 ч.1 ст.991 ЦК України, п.3 ч.1 ст.26 Закону України "Про страхування" та п.8.1.3. Договору щодо усвідомленості надання позивачем неправдивих та свідомо невірних відомостей Позивач завідомо не вводив в оману відповідача, зроблено з грубим порушенням зазначених статей, оскільки у позивача була відсутня усвідомленість надання ним неправдивих та свідомо невірних відомостей про об'єкт страхування.

19.2. Укладаючи Договір страхування складських приміщень від 27.12.2013, відповідач був достеменно обізнаний з тим, що в складських приміщеннях знаходяться набагато раніше застраховані ним же за договором страхування майна № 132002-10-21-01 від 12.03.2011 з ТОВ "ІР СОМ" 12 одиниць виробничого обладнання та товарно-матеріальні цінності, які є предметом договору застави (іпотеки) від 12.03.2011 №805/15/08.1/11-025, який було укладено в забезпечення виконання зобов'язаннь ТОВ "ІР СОМ", майновим поручителем якого є позивач перед Банком. Таким чином, відповідач знав про функціональне призначення приміщення, що ним страхувалось 27.12.13.

19.3. Харківським НДІСЕ було проведено експертизу, а вихідними даними для дослідження стали фактичні дані, що містяться у матеріалах господарської справи в одному томі та не відносяться до питань, що поставлені експертом, оскільки експертам Харківського НДІСЕ додаткових матеріалів надано не було. Водночас, висновок експертизи не встановлює усвідомленість надання позивачем завідомо неправдивих та свідомо невірних відомостей про об'єкт страхування та не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.991 ЦК України, п.3 ч.1 ст.26 Закону України "Про страхування" та п.8.1.3. Договору.

19.4. Судами попередніх інстанцій не були виконані вказівки суду касаційної інстанції.

19.5. Відзив на апеляційну скаргу був наданий суду та відповідачу 12.03.2019, в день розгляду апеляційної скарги, пізніше ніж встановлено ухвалою суду про відкриття апеляційного провадження, повинен залишатися без розгляду відповідно до ч.2 ст.207 ГПК України, водночас апеляційний суд не повернув його відповідачу. Суд апеляційної інстанції поновлюючи відповідачу строк на подання відзиву не навів обгрнтував на якій підставі дійшов даного висновку. 

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
20. Від учасників справи до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Позиція Верховного Суду
21. Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

22. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

23. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

24. Предметом розгляду у даній справі, як встановлено судами попередніх інстанцій, є стягнення позивачем з відповідача страхового відшкодування, внаслідок настання страхового випадку - пожежі в складському приміщенні літ. "Ж-1", внаслідок якої позивачеві було завдано збитки у зв'язку з чим осанній звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, проте відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування.

25. Оскільки для встановлення причин пожежі, наявності чи відсутності порушень правил протипожежної безпеки, а також визначення розміру збитків потрібні спеціальні знання, місцевим господарським судом ухвалою від 16.01.2017 призначено у справі комплексну судовому пожежно-технічну та товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

26. Оскільки 26.05.2017 матеріали справи повернулись до місцевого господарського суду без проведення експертизи з повідомленням №2944/17-46 від 19.05.2017 про неможливість надання висновку експертів, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2017 доручено проведення комплексної судової пожежно-технічної та товарознавчої експертизи Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім.заслуж.проф. М.С. Бокаріуса.

27. 26.06.2018 матеріали справи повернулись до суду з висновком комплексної судової електротехнічної, пожежно-технічної, будівельно-оціночної експертизи № 11611/12346/12914 від 23.05.2018.

28. Як встановлено судами, згідно висновку судової електротехнічної, пожежно-технічної, будівельно-оціночної експертизи №11611/12346/12914 від 23.05.2018 вбачається наступне:

28.1. На пожежі, що сталася у приміщенні складу літ. "Ж-1", розташованому за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Павлова академіка, 3/1, була сформована одна осередкова зона, яка розташовувалась по центру західної частини приміщення, в місці розташування фарбувальної камери "Юніор"; більш точно встановити геометричні координати первинного вогнища (осередку) пожежі не уявляється можливим з причин викладених в дослідницькій частині висновку.

28.2. В досліджуваному випадку на початку, первинне горіння поширювалося за круговою формою розвитку пожежі за рахунок теплообміну, який в більшості визначався тепловим випромінюванням на сусідні горючі матеріали, які оточують осередкову зону пожежі з подальшим займанням горючих матеріалів оздоблення, горючих конструктивних елементів, пожежного навантаження, при цьому тепловий вплив відбувався за рахунок відхідних конвекційних потоків від зони горіння.

28.3. На час виникнення пожежі в приміщенні складу літ. "Ж-1" електрична мережа була під напругою.

28.4. Джерело запалювання що ініціювало горіння на пожежі в приміщенні складу літ. "Ж-1" є електрична іскра, природа якої пов'язана з наведенням потенціалів статичної електрики, яке виникло внаслідок відсутності (або виконаного з порушенням нормативних документів) заземлення.

28.5. Технічною причиною виникнення пожежі у складі літ. "Ж-1", розташованому за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Павлова академіка, 3/1, є займання горючих матеріалів пожежного навантаженні (ймовірно пилоповітряної суміші порошкової фарби), під час проведення фарбувальних робіт в осередковій зоні пожежі (яка знаходилась по центру західної частини приміщення, в місці розташовувалась фарбувальна камера "Юніор"), внаслідок спалахування пилоповітряної суміші порошкової фарби від електричної іскри статичної електрики (теплових проявів електричного струму) (відповіді на питання 1,2,3,4 ухвали суду про призначення експертизи).

28.6. У відповідь на питання 5 ухвали суду про призначення експертизи, судовими експертами зазначено, що проведене дослідження фактичного пожежобезпечного стану (згідно вимог пожежної безпеки) приміщення літ. "Ж-1" з врахуванням інформації щодо зміни функціонального призначення приміщення, виду виконуємих робіт і використовуємих матеріалів, та визначених численних порушень ППБвУ дає підстави стверджувати, що фактичний стан об'єкта дослідження не відповідав діючим нормативним вимогам пожежної безпеки.

28.7. Також у висновку судової електротехнічної, пожежно-технічної, будівельно-оціночної експертизи зазначено, що в причинному зв'язку утворення джерела запалювання і роботи фарбувальної камери (яка була під напругою), є використання фарбувальної камери з порушення діючих норм експлуатації електричних мереж (ПУЕ, ППБвУ), а саме відсутності (або виконання з порушенням нормативних документів) заземлення (відповідь на питання 6 ухвали суду про призначення експертизи);

28.8. В приміщенні літ. "Ж-1", яке згідно з технічним паспортом є складським і знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Лозова вул. Ак. Павлова, 3/1, використання камер фарбувальних "Наутех-НТ" (Юніор), камери фарбувальної "ЮНІОР", та печі полімеризації "Наутех-НТ", відповідно до діючих норм пожежної безпеки є недопустимим (відповіді на питання 7 ухвали суду про призначення експертизи);

28.9. Вартість матеріального збитку (шкоди) завданого приміщенню літ. "Ж-1", що знаходиться за адресою: вул. Павлова академіка, 3/1 в м. Лозова Лозівського району Харківської області, в наслідок пожежі, що сталась 20.11.2015 на час проведення експертизи складає 835770,00 грн (відповіді на питання 8 ухвали суду про призначення експертизи).

29. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що висновок експертів вказує про те, що у приміщенні літ. "Ж-1", яке знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Павлова академіка, 3/1, в якому виникла пожежа, і яке, відповідно до Договору страхування було задекларовано як складське приміщення, використовувалось для виробничих потреб - виконання фарбувальних робіт.

30. Також, суди встановили, що висновок експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.заслуж.проф. М.С. Бокаріуса є достовірним та належним доказом, згідно приписів ст. 86 ГПК України, водночас заперечення позивача щодо його неналежності з підстав використання при проведенні експертизи матеріалів справи - безпідставними, оскільки позивач не надав доказів на спростування висновків експертів та тих даних, які ними використані при проведенні дослідження.

31. Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник повідомив страховику свідомо невірні відомості про об'єкт страхування (п.8.1.3 Договору) та у випадку, якщо страхувальник повідомив страховику свідомо невірні відомості про ступінь страхового ризику.

32. За таких обставин, суди дійшли висновку, що оскільки позивач, при укладенні Договору страхування, надав відомості про об'єкт страхування як складське приміщення, тоді як експлуатував його для виробничих потреб, надав невірні відомості про об'єкт страхування, що, відповідно до п. 8.3 Договору страхування, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

33. Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

34. Отже, враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставин щодо повідомлення позивачем відповідачу (страховику) свідомо невірних відомостей про об'єкт страхування та про ступінь страхового ризику, та те, що позивачем, в порядку статті 74 ГПК України, зворотного не доведено, колегія суддів касаційного суду погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позову. Водночас доводи касаційної скарги, зазначені в п.19 постанови, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ст. 300 ГПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

35. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 

36. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правомірного висновку суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції.

37. Згідно з приписами статті 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

38. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. 
39. Оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідають.

40. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі. 

41. Вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних рішення та постанови були дотримані.

42. Оскільки підстави для скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції відсутні, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд, - 

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМИ ГРУПП" вих. № 24 від 10.04.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 та на рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2018 у справі № 910/5219/16 залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2018 у справі № 910/5219/16 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             В. В. Білоус
Судді                                                                                                          К. М. Огороднік
                                                                                                  В. Я. Погребняк