ПОСТАНОВА
Іменем України

04 липня 2019 року 
Київ

справа №821/2/18
адміністративне провадження №К/9901/55500/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 821/2/18
за позовом ОСОБА_1 до Херсонського зонально відділу Військової служби правопорядку, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Військова частина НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року, прийняту суддею Бездрабка О.І.
та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючий – Турецької  І.О., суддів: Стас Л.В., Косцової І.П. 

УСТАНОВИВ:
Суть спору.
У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - військова частина НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання відповідача на підставі довідки від 22.08.2017 № 9 про вартість речового майна нарахувати та виплатити грошову компенсацію у сумі 11 967, 46 грн. за неотримане речове майно.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року, позов ОСОБА_1 до Херсонського зонально відділу Військової служби правопорядку, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Військова частина НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.
Дане судове рішення обґрунтоване тим, що даний спір пов`язаний з проходженням публічної служби, а позивачем пропущено місячний термін для звернення до суду із цим позовом.  Причини вказані позивачем в заяві про поновлення строку звернення визнані судом неповажними. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції
06 липня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що виплата або не здійснення виплати грошової компенсації за не отримані предмети речового майна не є порушенням процедури звільнення з військової служби. Тому суди першої та апеляційної інстанції невірно застосували у даному випадку місячний строк звернення до суду, передбачений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Білоуса О.В., Бевзенка В.М., Желтобрюх І.Л. від 16 липня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суд від 12 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року.
26 червня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. прийнято до провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суд від 12 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року.
Позиція інших учасників справи 
Відповідач надав письмовий відзив на касаційну скаргу, обґрунтований тим, що військова служба є публічною службою, тому отримання грошової компенсації за недоотримане речове майно пов`язане з проходження публічної служби. При цьому вказав, що виплата даної компенсації не відноситься до складових грошового забезпечення військовослужбовців, до яких у випадку виникнення спору не застосовувалися б строки звернення до суду. Тому суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із цим позовом без поважних причин. Просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оспорювані рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.
Третя особа надіслала до суду письмовий відзив на касаційну скаргу, у якому просила відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 та залишити без змін рішення першої та апеляційної інстанції.
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи 
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо непов`язаності даного спору із проходженням публічної служби, адже за змістом статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, та належить до публічної служби за визначенням пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адмініністративного судочинства України.
Аналогічна правова позиція вже була висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12  вересня 2018 року у справі № 2-а-3097/2007 (провадження № 11-695апп18).
Щодо строків звернення до суду при невиплати військовослужбовцям, звільнених з військової служби, грошової компенсації за неотримане грошове речове майно, які віднесені до юрисдикції адміністративних судів, суд зазначає наступне.
Статтею 122  Кодексу адміністративного судочинства України встановлені строки звернення до адміністративного суду.
Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України).
Згідно частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Приписами частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Віднесення справ стосовно невиплати військовослужбовцям, звільненим з військової служби, грошової компенсації за неторимане речове майно, до юрисдикції адміністративних судів робить актуальним питання про строки звернення до суду за захистом цього права, оскільки фактично спір стосується відновлення майнового стану у зв`язку із неотриманням належного їм речового майна під час проходження служби. 
Колегія суддів указує що предметом у зазначеній категорії справ, належать, до категорії справ щодо проходження публічної служби, однак безпосередньо стосується порушення майнових прав особи, яке пов`язане зі звільненням з публічної служби. 
Належність позивачу права на означене речове майно підтверджується довідкою від 22.08.2017 № 9 про вартість речового майна, що належить до видачі капітану ОСОБА_2 . 
Відповідно до статті 1^2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку із особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, в якості гарантій соціального і правового захисту військовослужбовцямнадаються визначені законом пільги, гарантії та коменсації.
До таких гарантій належить і продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, визначене статтею 9^1 вищевказаного Закону, в тому числі і речове забезпечення військовослужбовців або грошова компенсація вартості за неотримане речове майно.
Дана компенсація не входить до складу грошового забезпечення та до виплат, які б належали позивачу при звільненні, та носить одноразовий характер.
Специфічний характер правовідносин у категорії спорів, що розглядаються, у яких на публічно-правовий характер спору накладається майновий аспект, змушує брати до уваги ці особливості при визначенні того, які норми визначають строки звернення до суду для цих справ.
В той же час враховуючи специфіку публічно - правових спорів, для вирішення яких  Кодексом адміністративного судочинства України визначені спеціальні строки, то колегія суддів вважає достатнім строком для реалізації позивачем права звернення до суду за захистом порушеного права загальний шестимісячний строк, встановлений частиною 2 статті 122 КАС України. 
Відповідно до частини 1 статті 353 КАС підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, що призвели до незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому розгляду.
Отже касаційна скарга ОСОБА_1 про скасування ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції з направленням справи для продовження розгляду підлягає задоволенню. 
Висновки щодо розподілу судових витрат
Оскільки адміністративна справа повертається на продовження розгляду до суду першої інстанції, питання про розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не вирішується.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС

ПОСТАНОВИВ:

1.  Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року у справі №821/2/18 - скасувати, а справу направити для продовження розгляду  до Херсонського окружного адміністративного суду.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................
...........................
...........................

Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов ,
Судді Верховного Суду