ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року 
м. Київ

Справа №  922/3322/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Бенедисюка І.М. (головуючий),  Малашенкової Т.М., Селіваненка В.П.
за участю  секретаря судового засідання Ковалівської О.М.,
представників учасників справи:
позивача - Левченко В.В., Найчука В.В.,
відповідача  - Калашник А.Б. , Павленко О.В. ,
третьої особи - не з`явився,
розглянув у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу  Харківської митниці ДВС
на рішення Господарського суду Харківської області від 18.03.2019 та
постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019
за позовом Харківської митниці ДВС
до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним рішення,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «МДК Експрес».

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позовних вимог
1.          Харківська митниця ДФС (далі - Митниця) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Харківського територіального відділення Антимонопольного комітету України № 109-р/к від 25.09.2018 у справі №2/03-42-18 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» (далі - Відділення АМК, Рішення №109-р/к).
Стислий виклад судових рішень
2.          Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.03.2019 (суддя                     Жельне С.Ч.) у задоволенні позову відмовлено.
3.          Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 (колегія суддів:   Попков Д.О., Пушай В.І., Стойка О.В.)  рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Стислий виклад вимог касаційної скарги

4.          Митниця просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. 

Аргументи учасників справи 

Аргументи позивача, зазначені  в  касаційній скарзі

5.          Попередні судові інстанції, розглядаючи справу, неправильно застосували норми матеріального права: частину другу статті 25 Господарського кодексу України (далі - ГК України), частину другу статті 4, статтю 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон України № 2210-III), статті 233, 247, 546, 547 Митного кодексу України (далі - МК України) та положення Інструкції з організації митного контролю та митного оформлення міжнародних експрес-відправлень, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України, затвердженої наказом Держмитслужби України від 03.09.2017 № 728, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21.09.2017 за № 1081/14348 (далі - Інструкція), а також не застосували положення частини другої статті 19 Конституції України, які мали бути застосовані для вирішення цієї справи.

6.          У касаційній скарзі  з посиланням на зміст постанови Верховного Суду від 26.03.2019 № 924/154/18 зазначено, що неприйняття рішення щодо питання, вирішення якого є необов`язковим в силу закону, не може вважатися протиправною бездіяльністю. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 24 МК України бездіяльність - це невиконання органами доходів і зборів, їх посадовими особами та іншими працівниками обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України, або неприйняття ними рішень з питань, віднесених до їх повноважень, протягом строку, визначеного законодавством. Проте органом АМК та судами не вказано які саме обов`язки не виконав позивач.

Аргументи АМКУ, зазначені у відзиві на касаційну скаргу

7.           АМКУ просить залишити ухвалені у справі судові рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. 

8.          Відповідач зазначає, що, зокрема, суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідив зібрані у справі докази та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

9.          Рішення судів попередніх судових інстанцій мотивовано такими фактичними обставинами і висновками.

10.          Згідно з Рішенням № 109-р/к визнано бездіяльність Харківської митниці ДФС, яка полягає у незабезпеченні рівних умов здійснення господарської діяльності суб`єктами господарювання на ринку послуг з прискореного перевезення міжнародних експрес-відправлень за єдиним транспортним документом у межах Харківської області, а саме щодо виконання митних формальностей для ТОВ «МДК Експрес» без обов`язкової оплати за їх виконання, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 15, пунктом 3 статті 50 Закону, у вигляді антиконкурентних дій органу влади -  бездіяльності органу влади, яка призвела до спотворення конкуренції на ринку послуг з прискореного перевезення міжнародних експрес-відправлень за єдиним транспортним документом у межах Харківської області. Харківську митницю ДФС зобов`язано припинити зазначене порушення законодавства про захист економічної конкуренції протягом двомісячного терміну з дня отримання рішення у справі.

11.          У Рішенні №109-р/к 16 зазначено таке:
у межах Харківської області згідно з реєстром центральних сортувальних станцій, регіональних сортувальних станцій в зоні діяльності Харківської митниці ДФС здійснюють діяльність  такі зареєстровані підрозділи експрес-перевізників: центральна сортувальна станція ТОВ «МДК Експрес», місцезнаходження: Харківська область, смт Пісочин, вул. Надії, 15,; центральна сортувальна станція ТОВ «Полекс Експрес», розташована за адресою: м. Харків, вул. Ромашкіна, 1; регіональна сортувальна станція ПАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» (далі - РСС), розташована за адресою: 61004, м. Харків, вул. Мар`їнська, буд. 3-А.
1ТОВ «Полекс Експрес», ТОВ «МДК Експрес» і ПАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» є суб`єктами господарювання, що діють на ринку послуг з прискореного перевезення міжнародних експрес-відправлень за єдиним транспортним документом у межах Харківської області.
ПАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» спеціалізується на авіа-експресперевезеннях негабаритних вантажів та вантажів документального характеру з максимальною швидкістю доставки у більшість країн світу.
ТОВ «Полекс Експрес», ТОВ «МДК Експрес» мають іншу специфіку та цільове призначення послуг, зокрема вони пропонують складські послуги, діють на ринку з прискореного перевезення міжнародних експрес-відправлень за єдиним транспортним документом у межах Харківської області та є конкурентами на зазначеному ринку.
На момент звернення ТОВ «МДК Експрес» та ТОВ «Полекс Експрес» до Митниці із заявами щодо погодження місць розташування центральних сортувальних станцій (ЦСС) і включення їх до реєстру ЦСС, за адресами на виробничих площах яких планувалося розташування ЦСС, функціонували митні пости: за адресою розташування ЦСС ТОВ «МДК Експрес» (Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, вул. Надії, 15 ) - митний пост «Пісочин», за адресою розташування ЦСС ТОВ «Полекс Експрес» (м. Харків, вул. Ромашкіна, 1) - митний пост «Харків-аеропорт».
Митні пости «Пісочин» та «Харків-аеропорт», з місцем дислокації за вказаними адресами, були утворені згідно з наказом ДФС України від 09.09.2014 №116;
Адміністративна колегія Відділення АМК встановила, що ТОВ «МДК Експрес» та ТОВ «Полекс Експрес», плануючи відповідну господарську діяльність, були в рівних умовах та мали можливість здобувати переваги на ринку послуг з прискореного перевезення міжнародних експрес-відправлень за єдиним транспортним документом у межах Харківської області завдяки власним досягненням.
Митницею відповідно до Інструкції видано наказ від 21.09.2015 №385, яким визначено підрозділ - митний пост «Харків-аеропорт», посадові особи якого проводитимуть митний контроль та митне оформлення товарів та інших предметів, що переміщуються в міжнародних експрес-відправленнях при здійсненні діяльності ТОВ «Полекс Експрес». Місцем проведення зазначених митних процедур щодо міжнародних експрес-відправлень, що надходять до ЦСС та вивозяться за її межі, визначено місце розташування митного поста «Харків-аеропорт» за адресою: м. Харків, вул. Ромашкіна, 1.
Митницею  відповідно до Інструкції видано наказ від 27.11.2015 №475, яким визначено, що митний пост «Пісочин - це підрозділ, посадові особи якого проводитимуть митний контроль та митне оформлення товарів та інших предметів, що переміщуються в міжнародних експрес-відправленнях при здійсненні діяльності ТОВ «МДК Експрес». Місцем проведення зазначених митних процедур визначено місце за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Пісочин , вул. Крупської, 15.
15.04.2016 Митниця видала наказ № 115. Згідно з цим наказом митний пост «Харків-аеропорт» є відповідальним підрозділом за проведення митного контролю та митного оформлення товарів та інших предметів, що переміщуються в міжнародних експрес-відправленнях при здійсненні діяльності ЦСС ТОВ «МДК Експрес» та ТОВ «Полекс Експрес».
Місцем проведення митних процедур щодо ЦСС ТОВ «Полекс Експрес» визначено місце розташування митного поста «Харків-аеропорт» (м. Харків, вул. Ромашкіна, 1), щодо ЦСС ТОВ «МДК Експрес» - місце розташування його ЦСС (Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, вул. Крупської,15.).

04.11.2016 наказом Митниці № 293 затверджено Положення про митний пост «Харків-аеропорт». Відповідно до пункту 1.4 цього Положення місцем розташування митного поста «Харків-аеропорт» визначено частину території міжнародного аеропорту «Харків» за адресою: м. Харків вул. Ромашкіна, 1 та територію ЦСС ТОВ  «МДК Експрес» за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, вул. Надії, 15.
11.11.2016 на підставі наказу Митниці № 306 «Про внесення змін до наказу Харківської митниці ДФС від 04.11.2016 № 293» пункт 1.4 Положення про митний пост «Харків-аеропорт» був викладено в новій редакції, згідно з якою місце розташування митного поста - це частина території міжнародного аеропорту «Харків» за адресою: м. Харків, вул. Ромашкіна, 1. Внаслідок цього з Положення виключена як місце розташування митного поста «Харків-аеропорт» територія ЦСС ТОВ «МДК Експрес».
Зазначені зміни внесені у зв`язку із виконанням вимог листа Державної фіскальної служби України від 09.11.2016 № 35959/7/99-99-18-02-02-17. Цей лист надіслано регіональним митницям для організаційної структури підрозділів митного оформлення. Керівникам митниць ДФС необхідно забезпечити доопрацювання положень про митниці, визначивши, що кожен підрозділ митного оформлення має лише одне місце (адресу) фактичного розташування та, відповідно, один код згідно з класифікатором місць митного оформлення. Митниця, визначивши місце розташування митного поста «Харків-аеропорт» за 2 адресами, при формуванні Класифікатора ДФС не врахувала принцип географічного розташування місць митного оформлення. В листі зазначено, що: «виключенням можуть бути наявність в складі митного поста відділу (відділів) та/або сектору (секторів) митного оформлення які, в свою чергу, повинні мати одну адресу місця розташування та один код».
У зв`язку із зазначеними обставинами ТОВ «МДК Експрес» зобов`язане письмово звертатися до митного поста «Харків-аеропорт» для проведення митних формальностей щодо міжнародних експрес-відправлень, а також зобов`язане додатково сплачувати плату за їх виконання поза місцем розташування митного органу відповідно до частин сьомої, восьмої статті 247 МК України та Порядків справляння плати за виконання митних формальностей органами доходів і зборів поза місцем розташування цих органів або поза робочим часом, установленим для них, затверджених наказами Міністерства фінансів України від 16.12.2013 № 804 та від 23.10.2017 № 86.
12.          Зазначені вище обставини сторонами не заперечуються.
13.          У Рішенні №109-р/к 16  також зазначено:
ТОВ «МДК Експрес» з 18.11.2016 по 14.02.2019 за виконання митних формальностей поза місцем розташування митного органу на підставі уніфікованих митних квитанцій МД-1 сплатило Харківській митниці ДФС 384 844,78 грн. 
Згідно з договорами оренди з додатками ТОВ «МДК Експрес» у червні 2018 року зменшило площі місць доставки на ЦСС з 1300  м^2 до 300 м^2.
ТОВ «Полекс Експрес» з моменту внесення до реєстру ЦСС і за весь період функціонування не відбувалось суттєвих змін умов господарювання. 
Адміністративна колегія Відділення АМК дійшла висновків, що:
здійснення митного контролю і митного оформлення без внесення додаткових платежів за виконання митних формальностей для ТОВ «МДК Експрес» стало неможливим, що призвело до зміни об`єктивно існуючих факторів, які обумовлюють можливості учасників ринку конкурувати між собою. У результаті чого для ТОВ «МДК Експрес» створилися менш сприятливі умови діяльності, водночас для ТОВ «Полекс Експрес» ці умови залишилися незмінними;
ТОВ «Полекс Експрес» має можливість здобувати переваги над ТОВ «МДК Експрес» не завдяки власним досягненням, а внаслідок дії зовнішніх факторів: впливу органу влади, що призвело до спотворення конкуренції на ринку послуг з прискореного перевезення міжнародних експрес-відправлень за єдиним транспортним документом у межах Харківської області.
14.          ТОВ «МДК Експрес» зверталось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Митниці про визнання протиправним та скасування її наказу від 11.11.2016 № 306 «Про внесення змін до наказу Харківської митниці ДФС від 04.11.2016 року № 293» та зобов`язання Митниці забезпечити створення та функціонування на ЦСС ТОВ «МДК Експрес» у межах визначеної зони митного контролю підрозділу митного органу, який здійснюватиме проведення митних процедур щодо міжнародних експрес-відправлень, які надходять до центральної сортувальної станції ТОВ «МДК Експрес» та вивозяться за її межі.
15.          Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 у справі № 820/2034/17 (т.1, арк. с. 94-102), залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
16.          Адміністративні суди, зазначили, що положеннями МК України та Інструкції не передбачено обов`язку Митниці розміщувати її структурні підрозділи на території та в приміщеннях ЦСС. Створення відокремлених підрозділів здійснюється митницею в міру необхідності на власний розсуд, а тому суди дійшли висновку, що задоволення позовних вимог призведе до втручання у дискреційні повноваження митниці та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
17.          Судами у справі № 820/2034/17 не надавалась правова оцінка діям/ бездіяльності Митниці у контексті вимог законодавства України про захист економічної конкуренції.
18.          Позивач долучив до матеріалів справи довідку, відповідно якої у 2017 році обсяги міжнародних експрес-відправлень, які надійшли на ЦСС ТОВ «МДК Експрес», були більшими як за кількісними, так і за ваговими показниками, ніж у ТОВ «Полекс Експрес», що, на думку Позивача, спростовує Рішення №109-р/к.
19.          На думку позивача, висновки, викладені в Рішенні №109-р/к, не відповідають дійсним обставинам справи; Відділенням АМК не доведені обставини щодо порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 3 статті 50, частиною першою статті 15 Закону №N 2210-III. 

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. АКТИ ЗАСТОСУВАННЯ ПРАВА
Закон України «Про захист економічної конкуренції»
20.          Абзац перший статті 1
Економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

21.          Частина перша статті 15
Антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є прийняття будь-яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення угод або будь-які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.

22.          Пункт 3 статті 50
Порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні дії органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю.

23.          Частина друга статті 4
Суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

24.          Частина перша статті 59
Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України «Про санкції»; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

25.          Частина друга статті 59
Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Господарський кодекс України
26.          Стаття 25
Держава підтримує конкуренцію як змагання між суб`єктами господарювання, що забезпечує завдяки їх власним досягненням здобуття ними певних економічних переваг, внаслідок чого споживачі та суб`єкти господарювання отримують можливість вибору необхідного товару і при цьому окремі суб`єкти господарювання не визначають умов реалізації товару на ринку.
Органам державної влади і органам місцевого самоврядування, що регулюють відносини у сфері господарювання, забороняється приймати акти або вчиняти дії, що визначають привілейоване становище суб`єктів господарювання тієї чи іншої форми власності, або ставлять у нерівне становище окремі категорії суб`єктів господарювання чи іншим способом порушують правила конкуренції. У разі порушення цієї вимоги органи державної влади, до повноважень яких належить контроль та нагляд за додержанням антимонопольно-конкурентного законодавства, а також суб`єкти господарювання можуть оспорювати такі акти в установленому законом порядку.

Господарський процесуальний кодекс України від  6 листопада 1991 року N  1798-XII у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII 
27.          Частина перша статті 74
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

28.          Частина друга статті 74
У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 

29.          Частина перша статті 76
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

30.           Частина п`ята статті 236
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

31.          Частина перша статті 300
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

32.          Частина друга статті 300 
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

33.          Стаття 309
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого та апеляційного господарських судів

34.          Касаційний господарський суд, перевіривши правильність застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, встановив, що суди ухвалили правильні по суті і законні рішення.

35.           Судами встановлено, що АМК у Рішенні №109-р/к визнало, що Митниця вчинила порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною першою статті 15, пунктом 3 статті 50 Закону  №  2210 III.

36.          Згідно з першою статті 15 Закону № 2210-III антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, зокрема визнається їх бездіяльність, яка призвели або може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції. 

37.          Антиконкурентні дії органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю відповідно до пункту 3 статті 50 Закону № 2210-III визнаються порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

38.          Попередні судові інстанції, здійснивши аналіз Рішення № 109-р/к, зазначили, що органом АМК доведено вчинення позивачем зазначеного порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

39.          Судами встановлено, що бездіяльність Митниці полягає в незабезпеченні рівних умов здійснення господарської діяльності суб`єктами господарювання, які діють на ринку послуг з прискореного перевезення міжнародних експрес-відправлень за єдиним транспортним документом у межах Харківської області, а саме щодо виконання митних формальностей для ТОВ «МДК Експрес» без обов`язкової оплати за їх виконання, яка призвела до спотворення конкуренції на вказаному ринку. 

40.          Невжиття позивачем у межах своє компетенції заходів щодо  відновлення конкуренції на ринку поставило ТОВ «Полекс Експрес» у привілейоване становище стосовно ТОВ «МДК Експрес» не завдяки власним досягненням, а внаслідок дії зовнішніх факторів.

41.          Судом апеляційної інстанції зазначено, що державі в особі позивача необхідно виконувати позитивні зобов`язання, зазначені у статті 25 ГК України: не приймати акти або вчиняти дії, що визначають привілейоване становище суб`єктів господарювання тієї чи іншої форми власності, або ставлять у нерівне становище окремі категорії суб`єктів господарювання чи іншим способом порушують правила конкуренції. Вказане узгоджується з положенням частини другої статті 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

42.          З огляду на викладене різниця у підході сторін щодо тлумачення положень митного законодавства відносно обов`язковості розташування або  нерозташування митних постів на території ЦСС не має вирішального значення для правильного розгляду спору, тому що зазначені в Рішення № 109-р/к конкуренти створили ЦСС і  протягом певного часу здійснювали господарську діяльність за умов розміщення в межах їх локації митних постів, що дозволяло рівною мірою обом учасникам ринку не здійснювати додаткових митних платежів через провадження митних процедур за межами посту. Такий висновок відображено в оскаржуваних судових рішеннях. 

43.          У зв`язку з цим Касаційний господарський суд не бере до уваги аргументи  позивача щодо неправильного застосування судами статей 233, 247, 546, 547 МК України та положення Інструкції.

44.          Касаційний господарський суд також відхиляє аргументи позивача щодо неправильного застосування попередніми судовими інстанціями статті 25 ГК України, частини першої статті 15, частини  третьої статті 50 Закону № 2210-III. У касаційній скарзі з посиланням на зміст постанови Верховного Суду від 26.03.2019 №  924/154/18, зазначено, що неприйняття рішення щодо питання, вирішення якого є необов`язковим в силу закону, не може вважатися протиправною бездіяльністю. Так, зазначена позивачем постанова стосується повноважень колегіального органу місцевого самоврядування, щодо якого застосовуються положення спеціального закону. 

45.          Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить, що у справі не встановлено підстав для визнання недійсним рішення Рішенні №109-р/к відповідно до статті 59 Закону № 2210-III.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
46.          Позивач, звернувшись з касаційною скаргою, не спростував висновків суду апеляційної інстанцій та не довів неправильного застосування цією судовою інстанцією норм матеріального та процесуального права як необхідної передумови для скасування правильного по суті та законного рішення.

Судові витрати
47.          Понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення. 

Касаційний господарський суд, керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, 

ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Харківської області від 18.03.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 зі справи № 922/3322/18 залишити без змін, а касаційну скаргу Харківської митниці ДВС -без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                     І. Бенедисюк
Суддя                                                                                                      Т. Малашенкова
Суддя                                                                                                       В. Селіваненко