ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року 
м. Київ

Справа №  902/519/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А.- головуючого, Студенця В.І., Губенко Н.М.,
за участю секретаря судового засідання -  Черненка О.В.
за участю представників:
Позивач - не з`явився 
Відповідач - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.04.2019
(головуючий суддя Філіпова Т.Л., судді Петухов М.Г., Бучинська Г.Б.)
та рішення Господарського суду Вінницької області від 07.12.2018
(суддя Матвійчук В.В.)

у справі № 902/519/18
за позовом Приватного акціонерного товариства "Барський птахокомбінат"
до ОСОБА_1 

про визнання недійсним договору,

Короткий зміст позовних вимог і заперечень
1. Приватне акціонерне товариство "Барський птахокомбінат" (далі - ПрАТ "Барський птахокомбінат") звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) про визнання недійсним  договору про обов`язковий викуп товариством  іменних акцій від 02.05.2018, що укладений між ОСОБА_1  та  ПрАТ "Барський птахокомбінат".
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що договір укладено з порушенням законодавства, а саме у договорі  не  визначено істотної умови договору - ціни викупу акцій, порушено порядок укладення договору,  крім того договір порушує фундаметальні засади цивільного законодавства щодо добросовісності у цивільних правовідносинах та принцип свободи підприємництва, встановлені у    Цивільному кодексі  України.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 07.12.2018 у справі №   902/519/18, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.04.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю.
Аргументуючи судове рішення, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, посилався на вимоги ст.ст. 202, 215, 216, 626 Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 180, 187 Господарського кодексу України, ст.ст. 68, 69 Закону України " Про акціонерні товариства", а також, що позивачем не доведено та необґрунтовано обставин на підставі яких позивач просить визнати недійсним спірний договір.
Також місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, посилаючись на вимоги ст.ст. 123, 126, 129  ГПК України, ст.ст. 6, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відмовив у розподілі судових витрат відповідача, які були заявлені ним, як витрати на професійну правничу допомогу.
Суд першої інстанції, зазначаючи про те, що відсутні правові підстави для розподілу витрат відповідача на  професійну правничу допомогу, посилався на те, що відповідачем вказані витрати не підтверджено належними та допустимим доказами.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення господарського суду, також відмовив у розподілі витрат відповідача на  професійну правничу допомогу, зазначаючи при цьому, що витрати відповідача оплачені ним не у відповідності до укладеного договору про надання правової допомоги, а також, що оцінивши представлені      розрахунки як такі, що є непереконливими, апеляційний суд не вбачає підстав для перегляду рішення суду першої інстанції про відмову у стягненні витрат      на правничу допомогу.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
3. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Вінницької області від 07.12.2018 та  постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 у справі №   902/519/18 в частині не здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати  в частині не здійснення розподілу судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ПрАТ "Барський птахокомбінат" витрати, пов`язані  з правничою допомогою адвоката у суді першої інстанції у розмірі 30000,00 грн та у суді апеляційної інстанції у розмірі 15000,00 грн. 
Підставами для скасування рішення та постанови  в зазначеній частині скаржник вважає порушення і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема статті 11, 123, 126 Господарського процесуального кодексу України та статті 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
При цьому, скаржник посилається на те, що звертаючись до суду з заявою про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, з урахуванням вимог ст.  126 ГПК   України, належним чином обґрунтував здійснення вказаних витрат з наданням суду відповідних доказів, які підтверджують надання відповідачу правничої допомоги.
Скаржник також звертає увагу, що судами взагалі не обґрунтовано рішення про відмову у розподілі судових витрат, пов`язаних  з правничою допомогою адвоката.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
4. У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ "Барський птахокомбінат" просить рішення та постанову в частині відмови відповідачу у розподілі судових витрат залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів та вимог викладених у касаційній скарзі.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
5. Як вбачається з матеріалів справи 18.10.2018 до суду першої інстанції Відповідачем подано заяву № б/н. від 18.10.2018 про стягнення з Позивача витрат, які пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката в розмірі 30 000,00 грн.
Разом з цим, судом встановлено, що на підтвердження здійснення вказаних витрат разом з заявою надано копію договору від 03.09.2018 між адвокатом Земляковим Олексієм Анатоліовичем (Адвокат) та ОСОБА_1       (Клієнт) про надання правової допомоги № 03-09/2018 відповідно до п. 1.1. якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами. 
Згідно п. 1.2 договору адвокат відповідно до узгоджених Сторонами доручень, з поміж іншого, надає Клієнту консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього у Господарському суді Вінницької області по справі № 902/519/18 за позовом ПрАТ "Барський птахокомбінат" до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.
Гонорар Адвоката про надання правової допомоги за даним Договором встановлюється у фіксованому розмірі та складає 30   000,00 грн. (п. 3.1. Договору)
Пунктом 3.2. Договору визначено, що Клієнт сплачує Адвокату гонорар, зазначений в п. 3.1. частинами, а саме: протягом 5 робочих днів з моменту укладення Договору Клінт сплачує Адвокату 10   000,00 грн, а залишок у розмірі 20   000,00 грн Клієнт сплачує протягом двох місяців з моменту укладення цього Договору.
На підтвердження надання послуг, представником Відповідача надано опис робіт (наданих послуг станом на 18.10.2018) адвокатом Земляковим О.А. по справі № 902/519/18, відповідно до якого адвокатом надано наступні види правничої допомоги: вивчення позовної заяви з доданими документами (матеріали справи) (3,5 год.), вивчення матеріалів справи № 902/519/18 (4 год.), аналіз судової практики щодо аналогічних спорів (2 год), складення відзиву на позовну заяву (6 год), складення клопотання про закриття провадження у справі (1 год), складення клопотання про забезпечення судових витрат Відповідача (1 год.), складення заперечення проти відповіді на відзив (3 год.), участь в судовому засіданні 25.09.2018 (0,5 год.), участь у судовому засіданні 18.10.2018. всього 21 година.
На підтвердження понесених витрат у сумі 30 000,00 грн. представник Відповідача надав копії квитанцій № ТS 204740 від 06.09.2018 на суму 10   000,00 грн з призначенням платежу "плата за юридичні послуги" та № 0.0.1158844381.1 від 16.10.2018 на 20   000,00 грн      з призначенням платежу: "плата за юридичні послуги зг. дог. від 03.09.18".      Отримувачем коштів за вказаними квитанціями є ФОП Земляков О.А .
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, відповідач також звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою № б/н. від 31.01.2019 про стягнення з позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у апеляційному суді в розмірі 15 000,00 грн.
На підтвердження здійснення вказаних витрат разом з заявою надано копію договору від 17.12.2018 між адвокатом Земляковим Олексієм Анатоліовичем (Адвокат) та ОСОБА_1       (Клієнт) про надання правової допомоги № 17-12/2018 відповідно до п. 1.1. якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами. 
Згідно п. 1.2 договору адвокат відповідно до узгоджених Сторонами доручень, з поміж іншого, надає Клієнту консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього у Північно - Західному апеляційному господарському суді по справі № 902/519/18 за позовом ПрАТ "Барський птахокомбінат" до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.
Гонорар Адвоката при надання правової допомоги за даним Договором встановлюється у фіксованому розмірі та складає 15    000 грн. (п. 3.1. Договору)
Пунктом 3.2. Договору визначено, що Клієнт сплачує Адвокату гонорар, зазначений в п. 3.1., протягом двох місяців з моменту укладення цього Договору.
На підтвердження надання послуг відповідачу, представником Відповідача надано опис робіт (наданих послуг станом на 31.01.2019) адвокатом Земляковим О.А. по справі № 902/519/18, відповідно до якого адвокатом надано наступні види правничої допомоги: вивчення рішення господарського суду Вінницької області від 07.12.2018 ( 1год.), аналіз судової практики щодо стягнення судових витрат (2 год), складення апеляційної скарги та направлення її іншим учасникам справи та до суду (5 год.), вивчення апеляційної скарги ПрАТ "Барський птахокомбінат" (1 год.), складення відзиву на апеляційну скаргу ПрАТ "Барський птахокомбінат" та направлення його іншим учасникам справи та до суду (5 год.), участь в судовому засіданні 31.01.2019 (1 год.), всього 15 годин.
На підтвердження понесених відповідачем витрат у сумі 15 000,00 грн. представник відповідача надав копію квитанції № 0.0.1248525422.1 від 23.01.2019 на суму 15      000,00 грн з призначенням платежу: "плата за юридичні послуги зг. дог. 17-12/2018 від 17.12.2018 р.".      Отримувачем коштів за вказаними квитанціями є ФОП Земляков О.А .
Зважаючи на викладене відповідач звертався з відповідними заявами до суду першої інстанції та апеляційної інстанції, в порядку ст.ст. 123, 126 ГПК України, при цьому, судами не здійснено розподілу судових витрат на правничу допомогу з посиланням на відсутність підстав для такого розподілу.
Позиція Верховного Суду
6. Колегія суддів зазначає, що, як вбачається із тексту касаційної скарги, рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду відповідачем оскаржуються лише в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правової допомоги в сумі 45000,00 грн. (30000,00 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 15000,00 грн за розгляд справи в апеляційному суді) в іншій частині зазначені судові рішення не оскаржуються, а тому згідно з частиною 1 статті 300 ГПК України в касаційному порядку не переглядаються.
Учасники справи були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак не скористалась передбаченим законом правом на участь у розгляді справи судом касаційною інстанцією. Оскільки явка сторін не визнавалась судом обов`язковою, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком, Верховний Суд в складі колегії суддів дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності представників учасників справи.
Перевіривши повноту встановлення судами попередніх інстанцій обставин справи та правильність застосування ними норм процесуального права саме в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
7. Статтею 1 Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
8.  Відповідно до ст. 30 Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" - гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
9. Згідно з ст. 15  ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. 
10. Відповідно до статті 16 ГПК України - учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
11. Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
12. Згідно з частинами першою - шостою статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами
Судами встановлено, що позивачем не подавалась заява про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідача. 
13. Частиною 4 пунктом 2  статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються,  у разі відмові в позові - на позивача.
14. За змістом частини 8 статті 129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
При цьому, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, позивач не надав, як вказувалось, позивачем не заявлялась заява про зменшення заявлених відповідачем витрат на послуги адвоката. 
Як було вище зазначено, під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що відповідачем долучено до матеріалів справи докази, які свідчать про понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, а саме представником відповідача надано копії квитанцій № ТS 204740 від 06.09.2018 на суму 10    000,00 грн з призначенням платежу "плата за юридичні послуги" та № 0.0.1158844381.1 від 16.10.2018 на 20      000,00 грн      з призначенням платежу: "плата за юридичні послуги зг. дог. від 03.09.18".      Отримувачем коштів за вказаними квитанціями є ФОП Земляков О.А. 
В суді апеляційної інстанції на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн. представником відповідача також було надано докази підтверджуючи здійснення вказаних витрат, зокрема, надано копію квитанції № 0.0.1248525422.1 від 23.01.2019 на суму 15      000 грн з призначенням платежу: "плата за юридичні послуги зг. дог. 17-12/2018 від 17.12.2018 р.".      Отримувачем коштів за вказаними квитанціями є ФОП Земляков О.А .
15. Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Разом з цим, відмовляючи відповідачу у відшкодуванні судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходив з того, що відповідачем, у відповідності до статті 126 ГПК України, не було підтверджено належними та допустимим доказами понесення витрат на послуги адвоката, а відтак у суду відсутні правові підстави щодо їх розподілу.
Відмовляючи відповідачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції, в порушення статті 86 ГПК України, не надав оцінку зібраним у справі доказам, якими відповідач обґрунтував понесені ним витрати на правничу допомогу.
При цьому, суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції не звернув належної уваги на вказані процесуальні порушення суду першої інстанції при розгляді заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Так, переглядаючи рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції  зазначено, що витрати відповідача оплачені ним не у відповідності до укладеного договору про надання правової допомоги, а також оцінюючи представлені      розрахунки як такі, що є непереконливими, апеляційний суд не вбачає підстав для перегляду рішення суду першої інстанції про відмову у стягненні витрат      на правову допомогу.
З викладеного абзацу вбачається, що суд апеляційної інстанції  визнав необґрунтованими розрахунки подані відповідачем до суду першої інстанції, у зв`язку з чим не знайшов підстав для перегляду рішення суду першої інстанції  про відмову у стягненні витрат      на правову допомогу. При цьому, обґрунтованого правового висновку, щодо заяви про  стягнення витрат      на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, апеляційним судом не визначено у постанові.
При цьому, суд апеляційної інстанції вказав на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співмірним       у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Відтак, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та доведеності понесених витрат.
Водночас, судом апеляційної інстанції не враховано, що застосування критерію співмірності, повиннно ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям, як встановлено частиною 5, 6 ст. 126 ГПК України. Не врахування вказаних принципів судом апеляційної інстанції призвело до порушення процесуальних норм апеляційним судом.
16. Разом з цим, стаття 238 ГПК України встановлює зміст рішення, яке складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. Зокрема згідно частини 5 пункту 2 статті 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
17. Згідно частини 1  пункту 4 статті 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції також складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин і у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції
Незважаючи на вказані вимоги господарського процесуального кодексу ні апеляційним судом ні судом першої інстанції у резолютивній частині судового рішення не вказано про розподіл витрат пов`язаних з розглядом справи, за заявою відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Отже, зважаючи на викладене, судами попередніх інстанцій було порушено норми процесуального права, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не ґрунтуються на повному і всебічному розгляді в судовому процесі всіх обставин щодо розгляду питання про відшкодування відповідачу судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правової допомоги в сумі 45000,00 грн (30000,00 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 15000,00 грн за розгляд справи в апеляційному суді), встановлення яких є необхідним для правильного вирішення вказаного питання.
Таким чином, доводи касаційної скарги, зазначені в пункті 3 постанови знайшли своє підтвердження, а тому постанова апеляційної інстанції та рішення господарського суду підлягають скасуванню в частині вирішення питання про судові витрати відповідача, пов`язані із наданням професійної правової допомоги, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції в цій частині.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
18. В силу приписів пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
19. З огляду на межі повноважень касаційної інстанції, визначені статтями 300, 310 ГПК України, постанова апеляційної інстанції та рішення господарського суду підлягають скасуванню в частині вирішення питання про судові витрати відповідача, пов`язані із наданням професійної правової допомоги, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції в цій частині, в зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Щодо судових витрат
20. Оскільки справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат у порядку статті 129 ГПК України не здійснюється.
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 та рішення Господарського суду Вінницької області від 07.12.2018 скасувати в частині вирішення питання про судові витрати ОСОБА_1 , пов`язані із наданням професійної правничої допомоги.
3. Справу № 902/519/18 в частині вирішення питання про судові витрати ОСОБА_1 , пов`язані із наданням професійної правничої допомоги, направити на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       О.А. Кролевець

Судді                                                                                                    В.І. Студенець

                                                                                                    Н.М. Губенко