ПОСТАНОВА
Іменем України

30 липня 2019 року 
м. Київ
справа №804/9336/15
касаційне провадження №К/9901/26791/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ЮЖКОКС» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016 (головуючий суддя -          Сафронова С.В., судді: Чепурнов Д.В., Поплавський В.Ю.) у справі № 804/9336/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ЮЖКОКС» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у                                    м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,

В С Т А Н О В И В:
Приватне акціонерне товариство «ЄВРАЗ ЮЖКОКС» звернулось до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації від 08.07.2015 № 2161/10/28-01-42-14.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 02.09.2015 адміністративний позов задовольнив з мотивів того, що надана відповідачем товариству індивідуальна податкова консультація від 08.07.2015 № 2161/10/28-01-42-14 не узгоджується з вимогами Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), оскільки не містить повної та обґрунтованої відповіді безпосередньо на всі викладені в запиті від 08.06.2015 № 1373 питання, а лише цитує законодавчі норми, а на третє питання позивача органом доходів і зборів взагалі відповіді не надано.
При цьому, надаючи правову оцінку оскаржуваній податковій консультації, суд першої інстанції самостійно, проаналізувавши положення частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України, частини третьої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України» від 02.12.2010 № 2756-VI, дійшов висновку про те, що позивач здійснює нарахування та виплату середньої заробітної плати працівникам, які мобілізовані (з моменту призову - березень 2014 року), а на підставі тлумачення положень підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, пункту 164.1, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, підпункту «и» підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165, статті 168, пункту 171.1 статті 171,               статті 176, пункту 16.1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), останнього абзацу пункту 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 № 1275-VII зазначив, що, починаючи з 18.03.2014, позивач як податковий агент звільнений від обов`язку нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок з доходу фізичних осіб на суми компенсаційних виплат у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, оскільки зазначені види виплат не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, як і також звільнений від оподаткування військовим збором середнього заробітку працівників, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, сплаченого цим працівникам під час проходження служби.
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 14.06.2016 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2015 скасував та прийняв нову - про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Приватне акціонерне товариство «ЄВРАЗ ЮЖКОКС» звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016 та залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2015.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: статті 115, частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України, підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14,                пункту 53.3 статті 53, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статей 2, 9, 11, 69, 71, 159, 202 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді апеляційної інстанції).
Зокрема, наголошує, що Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд не повно з`ясував обставини розглядуваної справи.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Приватне акціонерне товариство «ЄВРАЗ ЮЖКОКС» звернулось до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС із запитом від 08.06.2015 № 1373 про надання індивідуальної податкової консультації з питання оподаткування податком з доходів фізичних осіб, єдиним соціальним внеском та військовим збором середньої заробітної плати, сплаченої підприємством мобілізованому працівнику, а саме: чи підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб, єдиним соціальним внеском та військовим збором середня заробітна плата, сплачена позивачем мобілізованому працівнику?; у разі, якщо сплачена середня заробітна плата мобілізованому працівнику не підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб, єдиним соціальнім внеском та військовім збором, - з якого періоду застосовується вказане звільнення від оподаткування та яким чином відображається в «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку»?; у разі, якщо сплачена середня заробітна плата мобілізованому працівнику не підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб, єдиним соціальнім внеском та військовим збором, - чи можливо здійснити перерахунок нарахованого податку з доходів фізичних осіб, єдиного соціального внеску та військового збору, починаючи з березня 2014 року?
14.07.2015 позивачем отримано лист органу доходів і зборів від 08.07.2015                          № 2161/10/28-01-42-14 про надання податкової консультації щодо оподаткування податком з доходів фізичних осіб, єдиним соціальним внеском та військовим збором середньої заробітної плати, сплаченої підприємством мобілізованому працівнику.          
Згідно з підпунктом 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.
Відповідно до пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)). 
Системний аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання, яка повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.          
Для цього, в свою чергу, законодавець вимагає від платника податків, який звертається за індивідуальною податковою консультацією, правильно формулювати самі запитання, які мають бути поставлені конкретно, чітко та зрозуміло, з описом індивідуальної ситуації, що склалась. 
У справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що в запиті позивача від 08.06.2015 № 1373 про надання індивідуальної податкової консультації з питання оподаткування податком з доходів фізичних осіб, єдиним соціальним внеском та військовим збором середньої заробітної плати, сплаченої підприємством мобілізованому працівнику, ставились питання загального характеру, без описання конкретної спірної індивідуальної ситуації, що виникла в Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ЮЖКОКС».
В свою чергу, у відповідь на вказаний запит органом доходів і зборів листом від 08.07.2015 № 2161/10/28-01-42-14 надано податкову консультацію щодо оподаткування податком з доходів фізичних осіб, єдиним соціальним внеском та військовим збором середньої заробітної плати, сплаченої підприємством мобілізованому працівнику, в якій відповідач з урахуванням змісту поставлених позивачем запитань та з посиланням на відповідні норми чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства сформулював відповіді на усі три питання Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ЮЖКОКС».
У цій же податковій консультації Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС з огляду на загальність поставлених позивачем для роз`яснення питань описала загальний приклад оподаткування податком з доходів фізичних осіб, єдиним соціальним внеском та військовим збором середньої заробітної плати, сплаченої підприємством мобілізованому працівнику, з розписом відображення даних у податковому розрахунку за формою 1-ДФ у кількох можливих випадках (варіантах).
Тобто, відповідачем надано всі відповіді в тій формі, в якій перед ним були поставлені питання, та викладено правову позицію щодо практичного застосування положень нормативно-правових актів, які регулюють оподаткування податком з доходів фізичних осіб, єдиним соціальним внеском та військовим збором середньої заробітної плати, сплаченої підприємством мобілізованому працівнику.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ЮЖКОКС» без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін. 
Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ЮЖКОКС» залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016 у справі № 804/9336/15 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду:                                                                              Т.М. Шипуліна

                                                                                                     Л.І. Бившева
                                                                                                    
                                                                                                                 В.В. Хохуляк