ПОСТАНОВА
Іменем України

21 серпня 2019 року 
Київ
справа №522/960/18
адміністративне провадження №К/9901/50641/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про затримання та примусове видворення,
за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року (головуючий - Бондар В.Я.) та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року (головуючий - Косцова І.П., судді: Стас Л.В., Турецька І.О.),
В С Т А Н О В И В:
I. Суть спору
1. 17 січня 2018 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - Головне управління ДМС) звернулось до суду з позовом про примусове видворення з України громадянина Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та затримання його строком на 6 місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.
2. Позов обґрунтовано тим, що 16 січня 2018 року співробітниками відповідача виявлено громадянина Індії ОСОБА_1 , який незаконно перебуває на території України, без постійного місця проживання та законних джерел існування. В той самий день Головним управлінням ДМС прийнято рішення про примусове повернення іноземця до країни походження та зобов`язано його залишити територію України до 17 січня 2018 року. Проте іноземець повідомив, що у визначений строк не виконає рішення про примусове повернення у зв`язку з відсутністю коштів, що є підставою для звернення до суду з позовом про його примусове видворення з одночасним затриманням.
ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.
4. Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про видворення громадянина Індії ОСОБА_1 , суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що підставою для примусового видворення з України іноземця є рішення про примусове повернення, яке не виконано іноземцем у встановлений строк без поважних причин, тоді як відповідач фізично не міг виконати рішення Головного управління ДМС протягом однієї доби, будучи затриманим.
5. Рішення про відмову в задоволенні позовної вимоги про затримання відповідача, суди мотивували тим, що ОСОБА_1 має документ (паспорт), що дає право добровільно виїхати з України, а також відсутні обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або існує ризик його втечі.
III. Провадження в суді касаційної інстанції
6. У касаційній скарзі Головне управління ДМС просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
7. Вважає помилковим висновок судів про те, що єдиною підставою для видворення є невиконання іноземцем у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, оскільки адміністративний позов про видворення може бути поданий також у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі.
8. Крім того, позивач стверджує про наявність підстав для затримання громадянина Індії ОСОБА_1 з метою забезпечення видворення, оскільки в нього відсутній паспортний документ і він не вчиняв спроб для придбання білету для виїзду з України, повідомивши натомість, що не буде виконувати рішення про примусове повернення у зв`язку з відсутністю коштів.
9. Відповідачем не подано відзиву на касаційну скаргу.
10. Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2018 року відповідно до частини третьої статті 333 КАС України відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДМС на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року в частині позовних вимог про примусове видворення громадянина Індії ОСОБА_1 за межі території України.
11. У зв`язку з цим суд переглядає в касаційному порядку постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року лише в частині позовної вимоги про затримання громадянина Індії ОСОБА_1 , за якою відкрито касаційне провадження.
12. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
ІV. Встановлені судами фактичні обставини справи
13. 16 січня 2018 року співробітниками Головного управління ДМС виявлено громадянина Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав на території України без дозвільних документів.
14. В ході перевірки встановлено, що громадянин Індії ОСОБА_1 прибув на територію України у червні 2017 року легально, на підставі національного паспорту, дійсного до 12.08.2020 р., та разової візи з терміном дії до 26.06.2017 р., через пункт пропуску України "Аеропорт-Одеса".
15. За порушення правил перебування іноземців в України, передбачене ч.1 ст. 203 КУпАП, а саме: ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування в Україні, відносно громадянина Індії ОСОБА_1 16 січня 2018 року складено протокол про адміністративне правопорушення та прийнято постанову ПН МОД№000147 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
16. 16 січня 2018 року Головне управління ДМС прийняло рішення № 7 про примусове повернення в країну походження громадянина Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною в`їзду на три роки та зобов`язанням покинути територію України у строк до 17 січня 2017 року.
17. Оскільки у визначений міграційним органом строк відповідач не покинув територію України, Головне управління ДМС звернулось до суду з цим позовом.
V. Позиція Верховного Суду
18. Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені у статті 289 КАС України.
19. Відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;
2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
20. Отже, клопотання про затримання іноземця може бути подано міграційним органом до суду після подання адміністративного позову про його примусове видворення за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, який вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.
21. Згідно з частиною першою статті 15 Закону України від 22.09.2011 р. № 3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.
22. У пункті 16 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що паспортний документ іноземця - це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.
23. Як встановлено судами і підтверджується матеріалами справи, громадянин Індії ОСОБА_1 має національний паспорт, дійсний до 12.08.2020 р., що дає йому право на виїзд з держави.
24. За наведених обставин та враховуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позову про примусове видворення громадянина Індії ОСОБА_1 , якому суд касаційної інстанції не дає оцінку, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині затримання відповідача строком на 6 місяців.
25. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення питання про затримання іноземця і не дають підстав вважати, що судові рішення в цій частині ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.
Керуючись статтями 343, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області залишити без задоволення.
2. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року в частині позовної вимоги про затримання громадянина Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.
Головуючий                                                                                           С.А. Уханенко
Судді                                                                                                     О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська