ПОСТАНОВА
Іменем України

21 серпня 2019 року 
Київ
справа №215/5304/16-а(2-а/215/47/17)
адміністративне провадження №К/9901/24242/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Уханенка С. А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції рядового поліції Коренькова Артема Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, провадження  за  якою  відкрито
за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на постанову Тернівського районного суду місті Кривого Рогу від 20 лютого 2017  року (головуючий суддя - Демиденко Ю.Ю.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року (головуючий суддя - Семененко Я.В. судді: Бишевська  Н.А., Добродняк І.Ю.),
ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції (далі -УПП у м. Кривому Розі ДПП) рядового поліції Коренькова А. С. в якому просив:  визнати протиправною та скасувати постанову від 23 вересня 2016 року серії АР №066485 про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
2. Позов обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки її прийнято з порушення процедури та за відсутності правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 КУпАП.
ІІ. Встановлені судами обставини справи
3. 23 вересня 2016 року о 15:05 год ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO (державний номер НОМЕР_1 ) по вулиці Руданська у місті Кривий Ріг, рухаючись у напрямку 8 міської лікарні, здійснив в`їзд на територію, на яку поширено дію дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив Розділ 33 пункту 3.21 Правил дорожнього руху України.
4. За вказаним фактом інспектором роти №1 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі ДПП рядовим поліції Кореньковим А.С. 23 вересня 2016 року винесено постанову серії АР №066485 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП і накладено 255,00 грн штрафу. 
5. ОСОБА_1 не заперечував керування транспортним засобом у зоні дії знаку 3.21 «В`їзд заборонено», однак вказував на необхідність таких дій, оскільки він віз у лікарню дитину, яку покусав бродячий пес, а інші шляхи під`їзду до приймального відділення лікарні було перекрито тимчасовими огорожами та написами.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення.
6. Постановою Тернівського районного суду місті Кривого Рогу від 20 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року, позов задоволено. Скасовано постанову інспектора УПП у м. Кривому Розі ДПП Коренькова А. С. від 23 вересня 2016 року АР №066485 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.
7.  Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки  порушив правила дорожнього руху під час надання дитині невідкладної медичної допомоги, а тому діяв у стані крайньої необхідності, що звільняє особу від відповідальності за вчинене нею порушення.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги та аргументи сторін.
8.  Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, УПП у м. Кривому Розі ДПП подало касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нову постанову про відмову у позові.
9.  Заявник вказав, що позивача притягнуто до відповідальності з дотриманням процедури, встановленої нормами КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07  листопада 2015 року №  1395.
10. Суди не дали належної правової оцінки обставинам справи та наданим доказам та безпідставно відхилили доводи відповідача про відсутність медичних висновків щодо загрози життю та здоров`ю неповнолітньої дитини. Крім того, допомога дитині вже надавалась у медичному закладі, тому позивач, чекаючи її матір, був зобов`язаний виконати вимоги Правил дорожнього руху України та усунути наслідки їх порушення. Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується відеозаписом з камери поліцейського, яким зафіксовано саме порушення та пояснення ОСОБА_1 
11. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 30 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою УПП у м. Кривому Розі ДПП.
12. Заперечення на касаційну скаргу від ОСОБА_1 не надійшли.
13. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» КАС України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №  2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
14. Вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у лютому 2018 року.
15. Предметом спору у зазначеній справі є правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності. 
V. Джерела права й акти їх застосування
16. Частинами першою - другою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
17. Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
18. За визначенням, наведеним у статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
19. Статтею 17 КУпАП встановлено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода (стаття 18 КУпАП).
20. Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
22. За правилами пункту 4 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.
23. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
24. Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
25. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з`ясування усіх обставин вчинення нею адміністративного правопорушення та виявлення причин, що спричинили його вчинення. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності не достатньо лише встановлення факту вчинення нею порушення, оскільки застосування передбачених нормами КУпАП заходів впливу, можливе лише за умови відсутності обставин, визначених статтями 17, 247 КУпАП та у разі, якщо вина особи повністю доведена належними та допустимими доказами.
VI. Позиція Верховного Суду
26. Отже, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеню вини, прийняттю рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, передує своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування усіх обставин. Вирішуючи такі спори, суд має виходити з обставин, встановлених суб`єктом владних повноважень при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, характеру виявленого проступку та мотивів, за яких його вчинено.
27. Перевіряючи обставини справи суди встановили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зоні дії знаку 3.21 «В`їзд заборонено» у зв`язку з крайньою необхідністю, зумовленою негайною потребою доставити до приймального відділення лікарні №8 дитину семи років, на яку напав безпритульний пес, що підтверджуються наданими позивачем копіями карти звернення за антирабічною допомогою від 23 вересня 2016 року, випискою із медичної картки стаціонарного хворого дитячого травматологічного відділення №9478 ОСОБА_4 7 років, поясненнями матері дитини про те, що на її прохання ОСОБА_1 надав допомогу та доставив її сина до лікарні, оскільки на її виклик швидка допомога виїжджати відмовилась.
28. Верховний Суд не бере до уваги доводи заявника про те, що вчинення позивачем правопорушення підтверджується відеозаписом з камери поліцейського, оскільки докази здійснення такої відеозйомки у матеріалах справи відсутні, а в оскаржуваній постанові серії АР  №066485 немає відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Водночас, за приписами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
29. Під час розгляду справи заявником не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують правомірність дій співробітника поліції під час складення протоколу на позивача, а інші доводи та аргументи УПП у м. Кривому Розі ДПП зводяться до переоцінки доказів і не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо неправомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
30. Вирішуючи спір, суди правильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а перевіряючи рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, судом апеляційної інстанцій під час розгляду справи не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.
31. За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.
VІI. Судові витрати
32.   З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасником справи, на користь якого ухвалено судове рішення, у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.   Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
2.   Постанову Тернівського районного суду місті Кривого Рогу від 20 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року залишити без змін.
3. Судові витрати не розподіляються.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська