ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року 
м. Київ

Справа №  910/14629/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н.М. - головуючий, Кролевець О.А.,  Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Охоти В.Б.,

представників учасників справи:
позивача - не з'явився,
відповідача - Дмитрук В.О., Дмитрук Є.В., Маліков С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Науково-виробничого колективного підприємства "Мітіс"

на постанову Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Смірнова Л.Г., Коротун О.М., Сулім В.В.         
від 11.03.2019

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех"
до Науково-виробничого колективного підприємства "Мітіс"
про стягнення 35000 грн,
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Науково-виробничого колективного підприємства "Мітіс"  про стягнення з відповідача збитків у сумі 35000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю понесених позивачем витрат у зв'язку з невиконанням відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2008 у справі № 31/433-45/174. Як зазначає позивач, враховуючи необхідність розроблення проекту систем протипожежного захисту житлового будинку № 145 по вул. Борщагівській у місті Києві, ним 20.08.2018 укладено з ТОВ "Охорона сервіс плюс" договір №502/18 про проведення робіт з проектування та виготовлення технічної документації систем проти димного захисту, які будуть розташовані у вказаному будинку; вартість послуг відповідно до зазначеного договору склала 35000 грн. За вказаних обставин, позивач зазначає, що відповідач, з урахуванням статті 22 Цивільного кодексу України, статей 224, 225, 226 Господарського кодексу України, зобов'язаний відшкодувати понесені позивачем збитки у сумі 35000 грн. 

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі                              № 910/14629/18  задоволено клопотання Науково-виробничого колективного підприємства "Мітіс" № 1 про закриття провадження у даній справі; провадження у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех" до Науково-виробничого колективного підприємства "Мітіс" про стягнення 35 000,00 грн закрито.

Ухвала мотивована тим, є рішення господарського суду, який вирішив спір між тими ж сторонами, про той же предмет спору і з тих же підстав, яким право позивача захищене у визначений ним спосіб - рішення у справі № 31/433 - 45/174.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі             № 910/14629/18 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі № 910/14629/18 скасовано. Матеріали справи                            № 910/14629/18 передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова мотивована тим, що:

- предметом розгляду у даній справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього збитків у сумі 35000,00 грн. Підставою заявленого позову є, зокрема стаття 22 Цивільного кодексу України, статті 224, 225, 226 Господарського кодексу України, якими позивач обґрунтовує обставини справи щодо наявності витрат, понесених у зв'язку з невиконанням відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2008 у справі № 31/433-45/174;
- предметом розгляду у справі № 31/433-45/174 було виконання обов'язку в натурі, зокрема, зобов'язання Науково-виробничого колективного підприємства "Мітіс" привести в робочий стан та здати в експлуатацію систему протипожежної автоматики і сигналізації та димовидалення в будинку №145 по вулиці Борщагівській у місті Києві в строк до двох місяців з моменту вступу в силу судового рішення у справі. Підставою заявленого позову були, зокрема, стаття 530 Цивільного кодексу України та статті 173, 175 Господарського кодексу України, якими позивач за зустрічним позовом (Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех") обґрунтовував обставини справи тим, що при передачі будинку з балансу на баланс було виявлено суттєві недоліки (узгоджені з відповідачем), зокрема, щодо системи димовидалення та протипожежної автоматики.

- відтак, місцевим судом було зроблено невірний висновок щодо існування рішення господарського суду, яким вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет спору і з тих же підстав, чим порушено норми процесуального права, зокрема, пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України. 

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги 

Науково-виробниче колективне підприємство "Мітіс", посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019, та залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі № 910/14629/18.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
- суд апеляційної інстанції не надав жодної правової оцінки обставинам зазначеним у клопотанні № 2 про закриття провадження у справі, а саме наявності рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 у справі             № 910/17795/14 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 
- судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови не враховано правову позицію, викладену у постанові Вищого господарського суду України від 24.06.2010 у справі № 2/254 про припинення провадження у справі.
5. Доводи інших учасників справи
01.07.2019  від  Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех" надійшов відзив на касаційну скаргу від 26.06.2019, до якого додано клопотання про поновлення строку на подання відзиву. 

В обґрунтування поважності пропуску строку на подання відзиву на касаційну скаргу  Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех" зазначило, що ухвалу Верховного Суду від 13.06.2019, якою визначено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 25.06.2019, ним отримано лише 24.06.2019.

Згідно із частиною 1 статті 295 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

За змістом частин першої та четвертої статті 119 Господарського процесуального кодексу України пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли Господарським процесуальним кодексом України встановлено неможливість такого поновлення.

Натомість відповідно до частини другої статті 119 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. При цьому суд не може продовжити строк понад встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк (правова позиція викладена в постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16). 

Враховуючи, що строк для подання відзиву на касаційну скаргу встановлений в  ухвалі Верховного Суду від 13.06.2019 на час звернення з клопотанням Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Політех" сплив, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для його задоволення. Відтак, відзив на касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех"  залишається без розгляду на підставі частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

6. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, та згідно із компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7. Джерела права й акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами (пункт 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту вказаних норм права можна зробити висновок, що однією з цілей цих норм законодавець визначив, в тому числі, і уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Отже, передумовою для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, та, як наслідок, застосування пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, є наявність двох справ з тотожним суб'єктним складом, предметом та підставами позову.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві викладає предмет і підставу позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку.

Апеляційним господарським судом встановлено, що предметом позову у даній справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього збитків у сумі 35000,00 грн. Підставою заявленого позову є, зокрема стаття 22 Цивільного кодексу України, статті 224, 225, 226 Господарського кодексу України, якими позивач обґрунтовує обставини справи щодо наявності витрат, понесених у зв'язку з невиконанням відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2008 у справі № 31/433-45/174.

Предметом розгляду у справі № 31/433-45/174 було виконання обов'язку в натурі, зокрема, зобов'язання Науково-виробничого колективного підприємства "Мітіс" привести в робочий стан та здати в експлуатацію систему протипожежної автоматики і сигналізації та димовидалення в будинку № 145 по вулиці Борщагівській у місті Києві в строк до двох місяців з моменту вступу в силу судового рішення у справі. Підставою заявленого позову були, зокрема, стаття 530 Цивільного кодексу України та статті 173, 175 Господарського кодексу України, якими позивач за зустрічним позовом (Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех") обґрунтовував обставини справи щодо того, що при передачі будинку з балансу на баланс було виявлено суттєві недоліки (узгоджені з відповідачем), зокрема, щодо системи димовидалення та протипожежної автоматики.

Тобто, предмети і підстави позовів у справі  № 31/433-45/174 та у даній справі не є тотожними.

В свою чергу, для закриття провадження на підставі положень пункту 2 частини 1 статті 175 ГПК України, пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмету, підстав звернення до суду з позовною заявою.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком апеляційного господарського суду про те, що місцевим судом було зроблено невірний висновок щодо існування рішення господарського суду, яким вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет спору і з тих же підстав, чим порушено норми процесуального права, зокрема, пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання скаржника у касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції не надав жодної правової оцінки обставинам зазначеним у клопотанні № 2 про закриття провадження у справі, а саме наявності рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 у справі № 910/17795/14 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, відхиляються Судом з огляду на наступне.

Частинами 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доводи апеляційної скарги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Політех" зводилися до того, що місцевим господарським судом безпідставно задоволено клопотання Науково-виробничого колективного підприємства "Мітіс" № 1 про закриття провадження у даній справі, чим на думку позивача, при закритті провадження у справі порушено положення пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Ані позивач у апеляційній скарзі, ані відповідач у відзиві на апеляційну скаргу не висловлювали свою незгоду з ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 в частині відмови у задоволенні клопотання Науково-виробничого колективного підприємства "Мітіс" № 2 про закриття провадження у справі.

Отже, у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави надавати оцінку клопотанню Науково-виробничого колективного підприємства "Мітіс" № 2 про закриття провадження у справі, та відповідно доказам поданим на його обгрунтування.

Посилання скаржника у касаційній скарзі на те, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови не враховано правову позицію, викладену у постанові Вищого господарського суду України від 24.06.2010 у справі № 2/254 про припинення провадження у справі, відхиляються Судом, оскільки як вбачається з п. п. 3.2, 5.1, 8.2 оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції надавав оцінку висновку місцевого господарського суду щодо існування рішення господарського суду, яким вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет спору і з тих же підстав, зробленому з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 24.06.2010 у справі № 2/254.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки посилання у касаційній скарзі на порушення і неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування законної постанови суду апеляційної інстанції.

9. Судові витрати

З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника. 

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Науково-виробничого колективного підприємства "Мітіс" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 у справі  № 910/14629/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                              Н.М. Губенко

Судді                                                                                                           О.А. Кролевець  
                                                                                                          
                                                                                                                    В.І. Студенець