Постанова
Іменем України 
04 липня 2019 року
м. Київ
справа № 678/1386/17
провадження № 51-8384 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:  
 
головуючого                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю:
секретаря судового засідання    ОСОБА_4 ,
прокурора                                          ОСОБА_5 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 липня 2018 року у кримінальному провадженні № 12017240180000448 за обвинуваченням
 
ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що в силу ст. 89 КК України не має судимості,
 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
За вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 20 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
 
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 10 липня 2018 року апеляційну скаргу потерпілої залишено без задоволення, а вирок місцевого суду – без зміни.
 
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 30 вересня 2017 року приблизно о 10:30 год. у с. Голосків під час конфлікту на ґрунті довготривалих неприязних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, застосовуючи образливу лайку, штовхнув ОСОБА_7 , від чого вона впала. Після цього ОСОБА_6 взяв у своєму дворі вила та умисно кинув їх в потерпілу, при цьому поцілив ними у гомілку  правої ноги, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
 
Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у цьому суді. Зазначає, що апеляційний суд не взяв до уваги його доводів, викладених у запереченні на апеляційну скаргу потерпілої, не відобразив їх у судовому рішенні, не дав в ухвалі жодної відповіді на його твердження щодо: порушення в суді першої інстанції його права на захист, невстановлення у нього умислу на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, неповноти судового розгляду, відсутності підтверджень того, що наявні у потерпілої тілесні ушкодження спричинили короткочасний розлад здоров`я.
 
Позиції інших учасників судового провадження
 
На касаційну скаргу надійшло заперечення від потерпілої ОСОБА_7 , в якому вона просить залишити судові рішення без зміни.
 
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.
 
Мотиви суду
 
Згідно ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. При розгляді доводів, наведених у касаційній скарзі, колегія суддів виходить із фактичних обставин, встановлених судом.
 
Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантований Конституцією та законами України ( ст. 129 Конституції України, ст. 7,  24 КПК України).Відповідно до цих норм , кожному гарантується право на оскарження  судових рішень. 
 
У Рішенні Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012 зазначено що, право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій. 
 
Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізовано.  
 
Перегляд судових рішень судом вищого рівня гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Апеляція - це спеціальна форма звернення до апеляційного суду, який є вищою інстанцією, що переглядає рішення судів першої інстанції. Реалізація права на апеляційне оскарження рішення суду здійснюється шляхом подання апеляційної скарги, яка має відповідати вимогам ст. 396 КПК України, у межах строку, передбаченого на апеляційне оскарження, визначеного ст. 395 цього Кодексу.
 
Згідно п. 1 ч. 2 ст.395 КПК  України , строк на апеляційне оскарження вироку суду становить 30 днів з дня його проголошення. 
 
Правило дотримання місячного строку для подання апеляційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
 
Проте, засуджений ОСОБА_6 цим правом у визначений законом строк не скористався. 
 
З матеріалів провадження вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 у межах передбаченого процесуальним законом строку звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій стверджувала про м`якість призначеного засудженому покарання та невмотивованість вироку щодо часткового задоволення її цивільного позову. На цю апеляційну скаргу потерпілої захисником засудженого були подані заперечення, в яких він висловлював доводи щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків місцевого суду фактичним обставинам справи, порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Тобто, захисником наводилися доводи, які не стосувалися мотивів апеляційної скарги потерпілої.
 
Суд касаційної інстанції зазначає, що апеляційна скарга- це процесуальний документ, яким сторона по справі оскаржує рішення суду першої інстанції, до апеляційного суду. Апеляційна скарга має відповідати вимогам ст. 396 КПК України, зокрема, в ній має бути зазначено, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також викладені вимоги особи, яка подає скаргу. 
 
Особи, вказані у ст. 393 КПК України, мають право подати до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу. Вимоги до змісту заперечень на апеляційну скаргу є вичерпними та містяться у ст. 402 КПК України. Так, зокрема, учасник кримінального провадження, що подає заперечення, має його обґрунтувати виключно щодо змісту і вимог апеляційної скарги.
 
Всупереч наведеному, сторона захисту в поданих запереченнях на апеляційну скаргу потерпілої висловлювала доводи, які не стосувалися вимог цієї апеляційної скарги, а по суті були самостійними доводами, якими заперечувалася законність вироку місцевого суду. Тобто, захисник фактично підмінив правовий інститут подачі апеляційної скарги на  заперечення на апеляційну скаргу, що є неприпустимим.
 
За таких обставин суд апеляційної інстанції розглянув кримінальне провадження з дотриманням вимог ст. 404 КПК України у межах апеляційної скарги потерпілої. Підстав для виходу за межі апеляційних вимог цим судом не встановлено, а тому у суду не було приводу для розгляду питань, які не стосувалися доводів апеляційної скарги. Суд касаційної інстанції погоджується із таким рішенням апеляційного суду, оскільки воно відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
 
Урахувавши наведене, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню. У зв`язку із цим та керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити судове рішення без зміни.
 
З цих підстав суд ухвалив:
 
Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 липня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого – без задоволення.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                                 ОСОБА_2                                               ОСОБА_8