Постанова
Іменем  України
 
05 червня 2019 року
м. Київ
 
справа № 183/2582/16-ц
провадження № 61-22723св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
суб`єкт оскарження- державний виконавець Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Хрол Валерія Миколаївна ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_1 та Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області                     від 21 вересня 2017 року у складі судді Парфьонова Д. О. та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Городничої В. С., Варенко О. П., Лаченкової О. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
31 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Хрол В. М. 
Скаргу мотивовано тим, що на виконанні у Новомосковському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження від 28 квітня 2017 року № 53853748 з примусового виконання виконавчого листа № 183/2582/16, виданого 29 березня 2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 6 546,83 грн на користь ОСОБА_1 
Посилається на те, що 25 травня 2017 року отримав рекомендований лист з постановою про відкриття виконавчого провадження від 25 квітня 2017 року ВП № 53853746 з датою відправлення 22 травня 2017 року, що є порушенням вимог частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, доповнивши обґрунтування скарги, ОСОБА_1 також вказав, що державним виконавцем Хрол В. М. також у порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» не проведено виклик боржника, не застосовано привід через неявку боржника, не отримано відомостей про майновий стан боржника, не отримано повної інформації щодо доходів.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати дії, бездіяльність державного виконавця Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Хрол В. М. стосовно виконавчого провадження ВП № 53853746 - неправомірними, зобов`язати державного виконавця виконати вимоги закону щодо примусового виконання судового рішення та стягнути судові витрати у справі в розмірі 2 342,36 грн, які складаються з витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту, добових та компенсації за відрив від звичайних занять.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково:
- визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Хрол В. М. щодо несвоєчасного надсилання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 квітня 2017 року ВП № 53853746;
- зобов`язано державного виконавця Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Хрол В. М. вжити виконавчі заходи в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року у справі № 183/2582/16;
- стягнуто з Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 640,00 грн.
Ухвала мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів своєчасного надсилання стягувачу постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому вимоги скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо несвоєчасного надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня              2018 року ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками міськрайонного суду.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просив скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року в частині розподілу судових витрат, зокрема витрат, пов`язаних із переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 757,60 грн та компенсації за відрив від звичайних занять у розмірі 304,76 грн, справу за скаргою ОСОБА_1 в оскаржуваній частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився і апеляційний суд, усупереч положенням частини другої статті 85 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду скарги судом першої інстанції) безпідставно відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із переїздом до іншого населеного пункту, не взяв до уваги розрахунок, проведений в автоматизованому режимі з посиланням на веб-сайт в мережі Інтернет (адреса): SIT NAVI.
У червні 2018 року Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просив скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.
Касаційна скарга мотивована тим, що державний виконавець при виконанні виконавчого листа № 183/2582/16, виданого 29 березня 2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 6 546,83 грн на користь ОСОБА_1 діяв в межах закону, зокрема частини другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки, сума заборгованості не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати, державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено для виконання до Пенсійного Фонду України. Крім того, вказане виконавче провадження не закінчено, станом на 01 травня 2018 року заборгованість на користь стягувача утримана у розмірі 2 562,66 грн.  
Відзиви на касаційні скарги не подано
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1                 2 851,59 грн на відшкодування майнової шкоди, в результаті пошкодження автомобіля, 400,00 грн витрат, понесених на проведення автотоварознавчого дослідження, 3 295,24 грн судових витрат, а всього - 6 546,83 грн.
На виконання судового рішення 29 березня 2017 року видано виконавчій лист у справі.
28 квітня 2017 року державним виконавцем Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Хрол В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53853746, згідно якої відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа                      № 183/2582/16, виданого 29 березня 2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з                    ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 851,59 грн на відшкодування майнової шкоди; 400,00 грн витрат, понесених на проведення автотоварознавчого дослідження; 3 295,24 грн судових витрат, всього 6 546,83 грн; зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 654,68 грн; копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.
Згідно з супровідним листом від 28 квітня 2017 року № 9226 постанову направлено боржнику та стягувачу. 
Згідно з реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції, складеним Новомосковським МВ ДВС ГТУЮ, списком № 184 згрупованих поштових відправлень листів з рекомендованих, поданих в 6 МВПЗ, копію постанови вих. №9226/7 направлено ОСОБА_1 22 травня 2017 року.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а касаційна скарга Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - частковому задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Частиною другою статті 19 Конституції Українипередбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
За змістом частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Встановивши, що постанова про відкриття виконавчого провадження                від 28 квітня 2017 року була направлена державним виконавцем на адресу боржника 22 травня 2017 року, з порушенням термінів, передбачених статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги в цій частині та визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо несвоєчасного надіслання вказаної постанови на адресу боржника. 
Разом з тим, не можна погодитись з висновками судів попередніх інстанцій в частині задоволення скарги ОСОБА_1 та зобов`язання державного виконавця Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Хрол В. М. вжити виконавчі заходи в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року у справі № 183/2582/16 з огляду на таке.
Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
24 травня 2017 року державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Хрол В. М. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до Пенсійного Фонду України для виконання.
Враховуючи викладене та наявні в матеріалах справи докази, державний виконавець здійснював виконання рішення суду у передбачений законом спосіб.
Крім того, суд не конкретизував яких саме заходів повинен вжити державний виконавець при примусовому виконанні виконавчого листа № 183/2582/16, виданого 29 березня 2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, виконавче провадження в якому триває.
Підстави для задоволення скарги в частині зобов`язання державного виконавця виконати вимоги закону щодо примусового виконання судового рішення задоволенню не підлягають. 
Що стосується доводів касаційної скарги ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь витрат, пов`язаних із переїздом до іншого населеного пункту, то вони не підтверджені належними та допустимими доказами у справі, тому суди обґрунтовано відмовили у задоволенні цих вимог. 
Відповідно до частини першої, третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Оскільки судами попередніх інстанцій неправильно застосовано закон, судові рішення відповідно до положень статті 412 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги.
Керуючись статтями 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.
Касаційну скаргу Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задовольнити частково.
Скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року в частині зобов`язання  державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Хрол В. М. вжити виконавчі заходи в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», для виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року у справі № 183/2582/16. 
У задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині зобов`язання  державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Хрол В. М. вжити виконавчі заходи в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», для виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року у справі № 183/2582/16 відмовити.
В іншій частині ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | Н. О. Антоненко
| В. М. Коротун
| В. І. Крат
| В. П. Курило