ПОСТАНОВА
Іменем України

22 серпня 2019 року 
Київ
справа №826/44/14
адміністративне провадження №К/9901/4524/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної 
податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Головного Управління Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у складі судді Качура І.А. від 03.03.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Борисюк Л.П., Собківа Я.М. від 08.09.2014 у справі №826/44/14 за позовом ТОВ "Компанія з управління активами "Тект" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Головного Управління Міндоходів  про визнання недійсними податкових повідомленнь-рішень,

УСТАНОВИВ:

У січні 2014 року  Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ТЕКТ» (далі - позивач/Товариство/ТОВ"КУА"Тект") звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів міста Києва (далі - відповідач/Інспекція) про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень від 01.11. 2013 № 0005782202, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем на суму 320646,00грн. та штрафними санкціями на суму 32954,00грн.; від 12.08.2013 №0002012202, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем на суму 431610,00грн. та штрафними санкціями на суму 44205,00грн.; від 12.08.2013 №0002022202, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 553738,00грн. 

Обґрунтовуючи позовну заяву, зазначало, що податковий орган дійшов помилкового висновку про необхідність включення сум, отриманих від купівлі-продажу акцій, до валового доходу підприємства, оскільки останні не є операціями з реалізації активів фонду та не відповідають вимогам статті 3 Закону України «Про інститут спільного інвестування» у зв`язку з прийняттям судом рішень про припинення юридичних осіб - емітентів та визнання банкрутом. Вказує, що на момент укладення договорів купівлі-продажу акцій, емітованих  ВАТ «Укрзв`язокбуд», ВАТ «Артем» та ВАТ «Будівельник»,  запис щодо припинення юридичної особи вказаних товариств до Єдиного державного реєстру не внесено й рішень Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку щодо припинення обігу акцій емітентів не приймалось, відтак, Товариством правомірно не віднесено суми коштів, отриманих від операцій з купівлі та відчуження акцій до своїх доходів. 

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2014, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2014, позовні вимоги задоволено. Визнано податкові повідомлення-рішення №0005782202 від 01.11.2013, №0002012202 від 12.08. 2013 року та №0002022202 від 12.08.2013 року недійсними.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що обіг акцій закінчується після зупинення Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку обігу або скасування випуску акцій та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій у випадках та порядку, визначених цією комісією. Прийняття судом рішення про припинення юридичної особи - емітента або визнання її банкрутом жодним чином не обмежує обіг акцій останнього. 

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просив їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У доводах касаційної скарги посилається на те, що у разі здійснення суб`єктами господарської діяльності операцій з акціями, емітованими підприємствами, щодо яких судом винесено рішення про припинення юридичної особи або визнання її банкрутом, такі акції не можуть бути об`єктами цивільних прав та не відповідають терміну «цінні папери», визначеному чинним законодавством, що свідчить про відсутність правових підстав для застосування ТОВ "КУА"Тект" пільги, передбаченої підпунктом 4.2.8 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» №334/94-ВР від 28.12.1994 року та підпункту 136.1.9 пункту 136.1 статті 136 Податкового кодексу України (далі - ПК України). 

У запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити касаційну скаргу без задоволення. Вказує, що саме до моменту анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій, останні існують як об`єкт цивільно-правових відносин та з ними можуть укладатися будь-які договори, передбачені чинним законодавством. 

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 10.06.2013 по 23.07.2013 згідно з направленнями на проведення перевірки №1625/22-40 від 10.06.2013 та №1715/22-50 від 21.06.2013, виданих Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, проведено документальну планову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012.

За результатами перевірки складено акт №77/1-26-50-22-02-20393384 від 30.07.2013 року (далі - Акт), яким встановлено порушення вимог підпункту 4.1.6 пункту 4.1 та підпункту 4.2.8 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» №334/94-ВР від 28.12.1994 року та підпункту 135.5.14 пункту 135.5 статті 135, підпункту 136.1.9 пункту 136.1 статті 136 Податкового кодексу України, в результаті чого ним завищено на 553738,00 грн. суми від`ємного значення об`єкта оподаткування попереднього звітного періоду та занижено на 431610,00 грн. суми податку на прибуток, у тому числі за 2010 рік на 134816,00 грн., за ІІ квартал 2011 року на 188830,00 грн., за II-IV квартал 2011 року в 254794,00 грн., за 2012 рік на 42000,00 грн. 

Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки, Товариством подано до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві заперечення №43 від 05.08.2013.

У відповіді на заперечення №2666/10/26-50-22-02/14 від 12.08.2013 відповідач вказав на необґрунтованість останніх та відсутність підстав для його задоволення. 

На підставі акта перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 12.08.2013 форми «Р» №0002012202, яким збільшено на 475815,00 грн. суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у тому числі на 431610,00 грн. за основним платежем та на 44205,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), та форми «П» №0002022202, яким зменшено на 553738,00 грн. суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток. 

Не погоджуючись з позицією Інспекції, позивачем була подана первинна скарга до Головного управління Міндоходів у м. Києві на податкові повідомлення-рішення від 12.08.2013 №0002022202 та № 0002012202.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 25.10.2013р. року № 5703-10/26-15-10-06-01 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 12.08.2013 року №0002022202 та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.08.2013 року №0002012202 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 110 964,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 11 251,00 грн., в іншій частині залишено без змін.

За результатами розгляду скарги позивача Інспекцією було винесено податкове повідомлення-рішення № 0005782202 від 01.11.2013 року з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних підприємств, на 320 646,00 грн. за основним платежем та 32 954,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, з урахуванням позиції ГУ Міндоходів у м. Києві, позивачем було подано повторну скаргу до Міністерства доходів і зборів України.

Рішенням Міністерства доходів і зборів України про результати розгляду скарги №16798/6/99-99-10-01-15 від 05.12.2013 податкові повідомлення-рішення  від 12.08. 2013 № 0002022202, 0002012202 з урахуванням рішення, прийнятого за розглядом первинної скарги (податкове повідомлення-рішення відповідача від 01.11.2013  № 0005782202), залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до акту перевірки №77/1-26-50-22-02-20393384 від 30.07.2013 підставою для донарахування позивачу зазначених податкових зобов`язань слугував висновок податкового органу про безпідставне невключення до валового доходу підприємства сум коштів, отриманих від операцій з придбання та подальшого відчуження акцій емітентів, щодо яких судом прийнято рішення про припинення юридичної особи та визнання банкрутом.

Судами встановлено, що за період з 01.10.2010 по 31.03.2011:
- згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №10/09-КІ;БТ-08-16-71/1 від 23.09.2009 ТОВ «КУА «Тект», яке діє від імені та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "ПУЛ" недиверсифікованого виду закритого типу (далі - ПВІФ «ПУЛ» НВЗТ/Фонд), було отримано від ТОВ «Київенергопромінвест» кошти в сумі 913000,00 грн. за акції ВАТ «Артем», що підтверджено банківською випискою;
- згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №ДТ-10-13;ПУ-10-1 від 17.03.2010 ТОВ «КУА «Тект», яке діє від імені та в інтересах ПВІФ «ПУЛ» НВЗТ, отримано від ТОВ «Тект-Трейд» кошти в сумі 180000,00грн. за акції ВАТ «Укрзв`язокбуд», що підтверджено банківською випискою; 

за період з 01.04.2011 по 31.12.2012:
- згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №10/09-КІ;БТ-08-16-71/1 від 23.09.2009 ТОВ «КУА «Тект», яке діє від імені та в інтересах ПВІФ «ПУЛ» НВЗТ, було отримано від ТОВ «Київенергопромінвест» кошти в сумі 821000,00грн. за акції ВАТ «Артем», що підтверджено банківською випискою;
- згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-Т-08-16-81/1;КМ-12-4 від 15.05.2012 2009 ТОВ «КУА «Тект», яке діє від імені та в інтересах ПВІФ «ПУЛ» НВЗТ, отримано від ТОВ «Київське управління механізації» кошти в сумі 200000,00грн. за акції ВАТ «Будівельник», що підтверджено банківською випискою;
- згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №ДТ-10-13;ПУ-10-1 від 17.03.2010 ТОВ «КУА «Тект», яке діє від імені та в інтересах ПВІФ «ПУЛ» НВЗТ, отримано від ТОВ «Тект-Трейд» кошти в сумі 286800,00грн. за акції ВАТ «Укрзв`язокбуд», що підтверджено банківськими виписками. 

Також встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 11.01.2010 припинено юридичну особу ВАТ «Артем», постановою господарського суду м.Києва від 24.10.2011 ВАТ «Укрзв`язокбуд» визнано банкрутом, постановою Окружного адміністративного суду м.Житомира від 18.12.2012 припинено юридичну особу ВАТ «Будівельник».

Згідно підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової  допомоги,  отриманої  платником податку  у  звітному  періоді,  вартості товарів (робіт,  послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному  періоді,  крім  їх надання  неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між  платником  податку  та його  відокремленими підрозділами,  які не мають статусу юридичної особи,  крім  випадків,  визначених  у  частині четвертій статті 3 Закону України "Про  списання  вартості  несплачених  обсягів природного газу". 

Відповідно до підпункту 4.2.8 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не включаються до складу валового доходу, зокрема, кошти  спільного інвестування, а саме кошти, залучені від інвесторів інститутів спільного інвестування (ІСІ), доходи від здійснення  операцій  з  активами  ІСІ  та  доходи,  нараховані за активами ІСІ,  а також кошти,  залучені від власників сертифікатів фондів  операцій  з нерухомістю,  доходи від здійснення операцій з активами фондів операцій з нерухомістю та  доходи,  нараховані за активами фондів операцій з нерухомістю,  створених відповідно до закону.

Доходи,   що   враховуються   при  обчисленні  об`єкта оподаткування,  включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на  підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються, з, зокрема, інших доходів,  які  визначаються  відповідно до пункту 135.5 цієї статті,  за винятком доходів,  визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу (пункт 135.1 статті 135 Податкового кодексу України). Відповідно до підпункту 135.5.14 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України інші доходи включають, зокрема, інші доходи платника податку за звітний  податковий період.

Підпунктом 136.1.9 пункту 136.1 статті 136 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення об`єкта оподаткування не враховуються суми коштів спільного інвестування, а саме коштів, залучених від інвесторів інститутів спільного інвестування, доходи від проведення операцій з активами таких інститутів та доходи, нараховані за активами зазначених інститутів, а також кошти, залучені від власників сертифікатів фондів операцій з нерухомістю, доходи від проведення операцій з активами фондів операцій з нерухомістю та доходи, нараховані за активами фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)» активи інституту спільного інвестування - це сукупність майна, корпоративних прав та вимог, сформована за рахунок коштів спільного інвестування.

Згідно із пунктом 9 статті 3 Закону України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)» кошти спільного інвестування - це кошти, внесені засновниками корпоративного інвестиційного фонду та залучені від інвесторів інституту спільного інвестування, доходи від здійснення операцій з активами інституту спільного інвестування, доходи, нараховані за активами інституту спільного інвестування, та інші доходи від діяльності інституту спільного інвестування (проценти за позиками, орендні (лізингові) платежі тощо). Кошти, внесені засновниками корпоративного інвестиційного фонду, вважаються коштами спільного інвестування після внесення такого фонду до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування. Ведення реєстру інститутів спільного інвестування здійснюється Комісією.

Таким чином, згідно наведених вище норм, доходи від проведення операцій з активами інституту спільного інвестування, у тому числі в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, не враховуються для визначення об`єкта оподаткування.

Відповідно до частини 7 статті 59 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) скасування державної реєстрації позбавляє суб`єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб`єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Порядок державної реєстрації припинення юридичної особи  на підставі судового рішення, що не пов`язане з банкрутством юридичної особи передбачений статтею 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до частини 1 якої  суд,  який  постановив  рішення  щодо припинення юридичної особи,  що не пов`язане з банкрутством  юридичної  особи,  у  день набрання   таким  рішенням  законної  сили  направляє  його  копію державному реєстратору за місцезнаходженням  юридичної  особи  для внесення  до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення. Дата надходження відповідного судового рішення вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій. 

Порядок державної реєстрації припинення юридичної особи за судовим рішенням щодо визнання юридичної особи банкрутом визначений статтею 39 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до частини 3 якої з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи застосовуються обмеження, які встановлені законом, зокрема частиною 2 статті 35 цього Закону, а саме: з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи забороняється: проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, щодо якої прийнято рішення щодо припинення; внесення змін до Єдиного державного реєстру щодо відомостей про відокремлені підрозділи; проведення державної реєстрації юридичної особи, засновником (учасником) якої є юридична особа, щодо якої прийнято рішення щодо припинення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, станом на 02.08. 2013 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів про державну реєстрацію припинення юридичних осіб - емітентів акцій (ВАТ "Артем", ВАТ"Укрзв`язокбуд", ВАТ"Будівельник"), які були предметом договорів купівлі-продажу цінних паперів, укладених позивачем з ТОВ "Київенергопромінвест", ТОВ "Тект-Трейд", ТОВ "Київське управління механізації", внесено не було.

Державним органом по регулюванню відносин на ринку цінних паперів є Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку, компетенція якої визначена статтею 47 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та статтею 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 9 статті 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрацію випуску акцій здійснює Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку в установленому нею порядку. Обіг акцій дозволяється після реєстрації Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку звіту про результати розміщення акцій та видачі свідоцтва про реєстрацію випуску акцій.

Порядок скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випусків акцій у зв`язку з припиненням діяльності акціонерного товариства шляхом його ліквідації визначений у розділі ІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випуску акцій, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30 грудня 1998 року № 222 ( (далі - Порядок) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпунктів 1.2, 1.5 та 1.6 пункту 1 розділу ІІ Порядку здійснення цивільно-правових договорів з акціями, обіг яких зупинено, забороняється починаючи з дати опублікування інформації про зупинення обігу акцій в одному з офіційних друкованих видань реєструвального органу. Дата опублікування інформації про зупинення обігу акцій в одному з офіційних друкованих видань реєструвального органу є датою закриття реєстру (при документарній формі випуску акцій) або датою, на яку складається зведений обліковий реєстр і здійснюється операція обмеження в обігу акцій (при бездокументарній формі випуску акцій). Розпорядження про зупинення обігу акцій видає уповноважена особа реєструвального органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дати надходження до реєструвального органу документів, визначених у підпункті 1.1 пункту 1 розділу ІІ Порядку.

Згідно пункту 3.2 Порядку уповноважена особа реєструвального органу видає розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій протягом п`ятнадцяти робочих днів з дати надходження до реєструвального органу документів, зазначених у пункті 3.1 цього розділу. Реєструвальний орган забезпечує опублікування інформації про скасування реєстрації випуску акцій в одному зі своїх офіційних друкованих видань протягом п`ятнадцяти календарних днів з дати видання розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій (пункт 3.4 Порядку). Пунктом 3.5 Порядку передбачено, що на підставі розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій реєструвальним органом уносяться відповідні зміни до загального реєстру випуску цінних паперів, а також здійснюється анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій. 

Суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про те, що обіг акцій припиняється після зупинення Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку обігу акцій або скасування випуску акцій та анулювання свідоцтва свідоцтва про реєстрацію випуску акцій у випадках та порядку, визначених цією комісією, саме з моменту опублікування такої інформації в одному з офіційних друкованих видань реєструвального органу, а відтак, прийняття судом постанови про припинення юридичної особи або визнання її банкрутом ніяким чином не обмежує обіг акцій.

Встановлено, що розпорядженням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 98-С-А від 19 липня 2010 року скасовано реєстрацію випуску акцій та анульовано свідоцтво про реєстрацію випуску акцій ВАТ«Артем»; розпорядженням Територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в м. Києві та Київській області № 07-КУ-3 від 24 січня 2012 року зупинено обіг акцій ВАТ "Укрзв`язокбуд", однак договори купівлі-продажу, укладені позивачем щодо придбання акцій зазначених емітентів мали місце 23.09.2009 та 17.03.2010 відповідно, тобто до прийняття вказаних розпоряджень. 

Крім того, згідно виписок зберігача Фонду ПАТ "ВіЕйБі Банк" вказані акції були списані з рахунку у цінних паперах продавця 24.09.2009 та 19.03.2010 відповідно й на момент зупинення обігу акцій ВАТ "Укрзвязокбуд" та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій ВАТ«Артем» не перебували на балансі Фонду.  

Встановлено також, що на час здійснення податковим органом перевірки розпорядження про зупинення обігу акцій або скасування реєстрації випуску  акцій та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій ВАТ «Будівельник» прийнято не було. 

Відповідно до частини 1 статті 178 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, що в період проведення операцій з купівлі-продажу акцій ВАТ "Артем", ВАТ "Укрзв`язокбуд", ВАТ "Будівельник" вказані акції відповідали критеріям, встановленим чинним законодавством для цінних паперів, відтак, доходи, отримані в результаті операцій з акціями зазначених емітентів, є доходами від проведення операцій з активами інституту спільного інвестування й не включаються до складу доходів ТОВ«КУА «Тект», як доходи з інших джерел, що в сукупності з встановленими обставинами  справи та зазначеними положеннями законодавства спростовує доводи податкового органу про порушення позивачем вимог підпункту 4.1.6 пункту 4.1 та підпункту 4.2.8 пункту 4.2 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» №334/94-ВР від 28.12.1994 року та підпункту 135.5.14 пункту 135.5 статті 135 та підпункту 136.1.9 пункту 136.1 статті 136 Податкового кодексу України. 

За правилами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень.

Доводи ж касаційної скарги за наведеного не дають підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень або ж порушення процесуальних норм, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Куруючись ст.ст. 341, 345, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Головного Управління Міндоходів залишити без задоволення, а постанову  Окружного адміністративного суду  м.Києва від 03.03.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2014 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник
І.А. Васильєва 
 В.П. Юрченко ,
Судді Верховного Суду