Постанова
Іменем України 
 
24 червня 2019  року
м. Київ
 
справа № 757/6485/17-ц
провадження № 61-26351св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О.,  Русинчука М. М.,   
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАБР»,
   
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2017 року у складі судді Цокол Л. І. та  ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Андрієнко А. М., Заришняк Г. М., Мараєвої Н. Є.,
ВСТАНОВИВ:                                               
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАБР» (далі - ТОВ «ЛАБР»), у якому просив: визнати неправомірними відмову відповідача від прийняття його заяв від 12 та 13 серпня 2015 року та ненадання відповіді на його заяву від 21 липня 2015 року в книзі скарг; стягнути з відповідача на його користь 28 586,34 грн, у тому числі: 1 688, 16 грн - заборгованості (зайво сплачених коштів); 9 216,48 грн - неустойки;  263,30 грн - втрати від інфляції; 76,00 грн три - проценти річних від простроченої суми;               10 000,00 грн - на відшкодування моральної шкоди;  7 342, 40 грн - витрати на правову допомогу.
Свої вимоги обгрунтовував тим, що 18 липня 2015 року в магазині «МегаМаркет» ТОВ «ЛАБР», що розташований на вулиці Горького, 50у місті Києві, придбав харчові продукти, у тому числі 12 пляшок вина «Сапераві» марки «Teliani Valley».  Поспішаючи , не мав можливості перевірити чек.  Наступного дня побачив у чеку іншу назву і інший продукт, що коштує значно дорожче, а саме: вино «Кіндзмараулі» цієї ж марки. 
20 липня 2015 року звернувся до адміністратора магазину з вимогою повернути зайво сплачені гроші за товар, який він фактично не отримував. 21 липня 2015 року написав скаргу в книзі скарг, а на наступний день отримав відмову у поверненні зайво сплачених коштів. 
12 серпня 2015 року він звернувся із заявою до адміністратора магазину  щодо повернення привласнених працівниками ТОВ «ЛАБР» грошей, у прийнятті його заяви було відмовлено. На повторну заяву від 13 серпня 2015 року відповіді не отримав.
17 серпня 2015 року він звернувся до Голосіївського РУ ГУ МВС України у місті Києві з заявою про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених статтями 225, 192, 198 КК України. За фактом вчинення вказаних кримінальних правопорушень  проводиться розслідування.
Посилаючись на те, що він фактично придбав 12 пляшок вина «СаперавіTeliani Valley» за ціною однієї пляшки 124,00 грн на загальну суму                    1 488, 00 грн, а здійснив оплату за 12 пляшок вина «Кіндзмараулі» за ціною однієї пляшки 264,68 грн на загальну суму 3 176,16 грн, позивач просив задовольнити його позов.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 червня                        2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва             від 14 вересня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та  ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.  
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відзив/заперечення на касаційну скаргу
ТОВ «ЛАБР» подало заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржувані судові рішення як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЛАБР» про захист прав споживача та витребувано з Печерського районного суду міста Києва  зазначену справу.
У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного        суду в складі Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 18 липня 2015 року за договором роздрібної купівлі-продажуОСОБА_1 , будучи проінформованим відповідачем про ціну товару (вино), придбав у магазині відповідача 12 пляшок вина «Кіндзмараулі» за ціною однієї пляшки 264,68 грн на загальну суму 3 176,16 грн.
Факт купівлі позивачем вина « Кіндзмараулі » відповідної марки підтверджується фіскальним чеком від 18 липня 2015 року.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини п`ятої статті 656 ЦК України особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.
Частиною третьою статті 698 ЦК України передбачено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Преамбулою  Закону України «Про захист прав споживачів»  установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Суди встановили, що 18 липня 2015 року за договором роздрібної купівлі-продажу ОСОБА_1 придбав у відповідача товар, а саме: 12 пляшок вина «Кіндзмараулі» за ціною однієї пляшки 264,68 грн на загальну суму 3 176,16 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 18 липня                          2015 року.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну  якість продукції та обслуговування.
Згідно абзацу З частини першої статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» обмін товару  належної  якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його  товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий  документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром.
Частиною третьою  статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що при розірванні  договору купівлі - продажу розрахунки із споживачем проводяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день  розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що він придбав у відповідача 12 пляшок вина «Сапераві Teliani Valley» за ціною однієї пляшки 124,00 грн на загальну суму 1 488, 00 грн, проте здійснив оплату за 12 пляшок вина «Кіндзмараулі» за ціною однієї пляшки 264,68 грн на загальну суму 3 176,16 грн. 
Факт купівлі позивачем вина « Кіндзмараулі » підтверджується фіскальним чеком від 18 липня 2015 року.
Фіскальний чек від 18 липня 2015 року є підтвердженням того, що між сторонами був укладений усний договір про ціну та інші умови, за яких реалізується продукція; сплативши кошти за придбаний товар, покупець підтвердив свою згоду на те, що отримав саме той товар, який він придбав.  
Суди встановили, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним був придбаний інший товар, аніж той, що вказаний у фіскальному чеку, позивач суду не надав.
Розглядаючи заявлені позовні вимоги про визнання відмови відповідача від прийняття заяв позивача від 12 та 13 серпня 2015 року та ненадання відповіді на його заяву від 21 липня 2015 року у книзі скарг неправомірними, суди попередніх інстанцій встановили, що доказів на підтвердження факту звернень позивача до відповідача з такими заявами та що відповідач відмовився від їх отримання чи отримував і ухилився від надання відповіді на його заяви, позивач суду не надав.
Відповідно до статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.  Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 
Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів у справі, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх спростували. 
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є компетенцією судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2017 року та ухвали апеляційного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 червня  2017 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.  
 
Судді:                                                                               В.  І.  Журавель 

                                                                                          Н. О. Антоненко

                                                                                          М. М. Русинчук