ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року 
м. Київ

Справа №  916/3255/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Колос І.Б.
за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:
позивача - публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Імексбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Імексбанк" Матвієнко А.А. - Митюка С.П. - адвокат (посвідчення від 15.02.2018      № 6353/10),
відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Хвиля" (далі - Товариство) - не з'яв., 
третьої особи - 1 - Національного банку України - Янголь О.О. (за довіреністю від 18.02.2019 № 18-0014/9213),
третьої особи - 2 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Щербина О.Ю. - адвокат (посвідчення від 01.07.2019 №№ 875),

розглянув касаційну скаргу Товариства
на постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 (головуючий  суддя - Разюк Г.П., судді: Колоколов С.І. і Савицький Я.Ф.)
у справі № 916/3255/17
за позовом ПАТ "Імексбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Імексбанк" Матвієнко А.А.
до Товариства 
про визнання недійсним договору та застосування наслідків його недійсності,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Національний банк України; 
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про визнання недійсним договору управління нерухомим майном від 31.12.2014, укладеного ПАТ "Імексбанк" в особі голови Граматика Юрія Івановича та Товариством в особі директора Богушко Олени Михайлівни, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. від 31.12.2014 за реєстром №1887, а також про застосування наслідків недійсності зазначеного договору шляхом повернення АТ "Імексбанк" нежитлової будівлі бізнес-центру, що складається із нежилої 16-типоверхової будівлі загальною площею 12101,4 кв.м, яка розташована за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 12-А, та шляхом виселення Товариства з цієї нежитлової будівлі. 

2. Позов обґрунтовано приписами абацу четвертого частини третьої статті 9 Закону України "Про іпотеку" та тим, що Позивач за договором іпотеки від 02.06.2009 № 1784, укладеним Національним банком України та ПАТ "Імексбанк", є іпотекодавцем нерухомого майна, який всупереч положенням даного договору та приписам статті 9 Закону України "Про іпотеку" без згоди іпотекодержателя передав майно в управління Товариству.

3. Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.10.2018 задоволено заяву ПАТ "Імексбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Імексбанк" та залишено без розгляду позов у частині вимог про застосування наслідків недійсності договору управління нерухомим майном від 31.12.2014 шляхом повернення ПАТ "Імексбанк" нерухомого майна - будівлі бізнес-центру, що складається з нежилої 16-типоверхової будівлі загальною площею 12101,4 кв.м, яка розташована за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 12-А.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

4. Рішенням господарського суду Одеської області від 30.11.2018 у позові відмовлено.

5. Дане рішення мотивовано невідповідністю позовних вимог фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, недоведеністю та безпідставністю. 

6. Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.03.2019: апеляційну скаргу ПАТ "Імексбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Імексбанк" Матвієнка А.А. на рішення господарського суду Одеської області від 30.11.2018 задоволено; рішення господарського суду Одеської області від 30.11.2018 скасовано; позов задоволено; визнано недійсним договір управління нерухомим майном від 31.12.2014, укладений  ПАТ "Імексбанк" та Товариством, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. за реєстровим №1887; стягнуто з Товариства на користь ПАТ "Імексбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Імексбанк" Матвієнка А.А. 8 000 грн. судового збору.

7. Постанову мотивовано наявністю підстав, з якими Закон України "Про іпотеку" пов'язує недійсність даного договору, зокрема абзацу четвертого частини третьої статті 9 відповідного Закону, який зазначає про неможливість передачі об'єкту іпотеки в будь-яке користування без згоди на це іпотекодержателя.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. У касаційній скарзі до Верховного Суду Товариство, зазначаючи про прийняття оскаржуваної постанови апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.03.2019, а рішення господарського суду Одеської області від 30.11.2018 залишити в силі. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. Судом апеляційної інстанції не досліджено норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини;
передача майна управителю за договором управління не тягне за собою переходу права власності на нього до управителя - він одержує лише право здійснювати окремі (визначені установником управління у рамках закону) повноваження власника щодо управління майном;
судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що сутність договору управління полягає не виключно у самому факті його укладання, а в подальших юридичних діях управителя, спрямованих на ефективне використання майна з метою одержання прибутку виключно в інтересах установника управління;
висновок суду апеляційної інстанції щодо відсутності правових підстав для укладення договору управління майном ґрунтується виключно на неправильному застосуванні норм матеріального права;
права Національного банку України як іпотекодержателя за іпотечним договором жодним чином не порушені, а навпаки, забезпечені нормами чинного законодавства України.

Доводи інших учасників справи

10. У відзиві на касаційну скаргу АТ "Імексбанк": просить касаційну скаргу Товариства залишити без задоволення, а постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 - без змін;  зазначає, що ПАТ "Імексбанк" було обмежено в праві передачі предмета іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування відповідно до абзацу четвертого частини третьої статті 9 Закону України "Про іпотеку" та в праві на відчуження предмету іпотеки у будь-який спосіб, також було зобов'язано не обтяжувати його зобов'язаннями з боку третіх осіб, не видавати довіреності на користування та/або розпорядження предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньо письмовою згоди на це від іпотекодержателя відповідно до іпотечного договору від 02.06.2009 , а тому установник управителя (АТ "Імексбанк") не мав обсягу цивільної дієздатності для передачі прав управителю (Товариству), адже не володів цими правами сам, був обмежений правовідносинами з іпотекодержателем - Національним банком України. 

11. Національний банк України у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що: правовий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з висновками Верховного Суду у справі № 916/355/18; управитель за договором управління від 31.12.2014 діяв з перевищенням наданих йому повноважень та недобросовісно, уклавши без згоди іпотекодержателя (Національного банку України) договір оренди нерухомого майна, яке перебуває під обтяженням; просить касаційну скаргу Товариства залишити без задоволення, а постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 - без змін.

Розгляд клопотання 

12. Від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі                           № 916/3255/17 до перегляду судового рішення у справі № 916/55/18 у касаційному порядку об'єднаною палатою Касаційного господарського суду. Дане клопотання мотивоване тим, що ухвалою Касаційного господарського суду від 08.08.2019 справу № 916/55/18 за позовом ПАТ "Імексбанк" до приватного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Чорноморець" та товариства з обмеженою відповідальністю "Стадіон "Чорноморець" про визнання недійсним договору управління нерухомим майном та застосування наслідків недійсності правочину, передано на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду з підстав необхідності відступити від правового висновку іншої колегії суддів Касаційного господарського суду. 

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Касаційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення даного клопотання, оскільки, по-перше,  зупинення провадження у справі є правом, а не обов'язком суду, по-друге, вирішення справи № 916/55/18 об'єднаною палатою Касаційного господарського суду не має значення для розгляду даної справи                        № 916/3255/17, оскільки у даній справі предметом розгляду є визнання недійсним договору управління нерухомим майном від 31.12.2014, який був предметом спору в іншій справі, яка розглядалася господарськими судами і в якій прийнято рішення, що набрало законної сили, а саме у справі № 916/145/18.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

14. Зі змісту вказаних норм права можна зробити висновок, що однією з цілей цих норм законодавець визначив, в тому числі, і уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, так само як і уникнення можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Отже, передумовою для застосування положень пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України, та, як наслідок, застосування пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України є наявність двох справ з тотожним суб'єктним складом, предметом та підставами.

При цьому для закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмета, підстав звернення до суду з позовною заявою.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві викладає предмет і підстави позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку.

15. Рішенням господарського суду Одеської області від 26.10.2018 у справі                           № 916/145/18 відмовлено у задоволенні позову  Національного банку України до: ПАТ "Імексбанк"; Товариства; товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Шевченківський Девелопмент" про визнання недійсним договору управління нерухомим майном від 31.12.2014, укладеного ПАТ "Імексбанк" в особі голови Граматика Юрія Івановича та Товариством в особі директора Богушко Олени Михайлівни, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. від 31.12.2014 за реєстром №1887, та договору оренди нерухомого майна від 31.12.2014.

Позов у справі № 916/145/18 обґрунтовано тим, що  Національний банк України за договором іпотеки від 02.06.2009 № 1784, укладеним між Національним банком України та ПАТ "Імексбанк", є іпотекодержателем нерухомого майна, яке всупереч положенням пунктів 4.4 та 4.1.5 даного договору іпотеки та приписів Закону України  "Про іпотеку" ПАТ "Імексбанк" у 2014 році без згоди іпотекодержателя передано в управління Товариства, яке, у свою чергу, також без згоди Національного банку України передало частину цього майна в оренду ТОВ "Шевченківський Девелопмент".

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019: рішення господарського суду Одеської області від 26.10.2018 зі справи №916/145/18 скасовано частково; визнано недійсним договір оренди нерухомого майна від 31.12.2014; в іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 26.10.2018 залишено без змін. Дана постанова набрала законної сили відповідно до статті 284 ГПК України.

Постановою Верховного Суду від 06.08.2019, зокрема: рішення господарського суду Одеської області від 26.10.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 у справі № 916/145/18 скасовано в частині розгляду позовних вимог про визнання недійсним договору оренди від 31.12.2014 та у цій частині провадження у справі № 916/145/18 закрито; в іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 26.10.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 у справі  № 916/145/18 залишено без змін.

16. Пунктом 5 частини першої статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанції повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

Відповідно до частини першої статті 313 ГПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. 

17. Касаційний господарський суд, встановивши, що фактично позов у даній справі було подано зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й у справі № 916/145/18 (у частині визнання недійсним договору управління нерухомим майном від 31.12.2014, укладеного ПАТ "Імексбанк" в особі голови Граматика Юрія Івановича та Товариством в особі директора Богушко Олени Михайлівни, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. від 31.12.2014 за реєстром №1887), а саме оспорюваний договір був предметом спору в іншій справі, яка розглядалася господарськими судами і в якій прийнято рішення, що набрало законної сили, а саме у справі № 916/145/18, тому на підставі пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України провадження у даній справі № 916/3255/17 підлягає закриттю. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

18. У зв'язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 5 частини першої статті 308 та статті 313 ГПК України рішення господарського суду Одеської області від 30.11.2018 та постанова Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 підлягають скасуванню, а провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України.

Судові витрати

19. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись статтями 300, 308, 313, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Хвиля" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 30.11.2018 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 зі справи                     № 916/3255/17 скасувати.

Провадження у справі № 916/3255/17 закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                          І. Булгакова

Суддя                                                                                                                           І. Колос