ПОСТАНОВА
Іменем України

22 серпня 2019 року 
Київ
справа №807/3169/14
адміністративне провадження №К/9901/5968/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у порядку письмового провадження  касаційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби на постанову  Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року (суддя Гебеш С.А.)  та ухвалу  Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року (колегія у складі суддів: Гінди О.М., Качмара В.Я., Ніколіна В.В.)  у справі № 807/3169/14 (876/656/15) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Натсі» до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про визнання неправомірними дій, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Натсі» (надалі позивач, Товариство) звернулось до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Чопської митниці Міндоходів (після заміни правонаступником - Закарпатської митниці Державної фіскальної служби) (надалі відповідач, митниця) про визнання неправомірними дій/бездіяльності працівників митниці по не завершенню митного оформлення транспортного засобу та затриманню вантажу станом на 12 жовтня 2014 року,  зобов`язання завершити митне оформлення транспортного засобу та вантажу, стягнення з бюджету шкоди в розмірі 20 000,00 Євро завдану позивачу внаслідок неправомірних дій митниці. 
В подальшому представником позивача надано суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, щодо зобов`язання завершити митне оформлення транспортного засобу та вантажу згідно з митною декларацією №305080004/2014/006199 від 7 жовтня 2014 року та стягнення з бюджету шкоди в розмірі 20 000,00 євро. Зазначене клопотання задоволено ухвалою суду від 13 листопада 2014 року, в решті позовних вимог продовжено розгляд справи по суті.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що момент подання позову до суду сплило понад 80 годин з моменту надання митному органу всіх необхідних для митного оформлення документів. Тобто митний орган без відповідних та належних правових підстав не завершує митне оформлення вантажу відправника згідно митної декларації №305080004/2014/006199 від 7 жовтня 2014 року та неправомірно затримав його. 
Постановою  Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року, позов задоволено. Визнано неправомірними дії та бездіяльність працівників митного посту «Дякове» Чопської митниці Міндоходів по не завершенню митного оформлення транспортного засобу (д.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ), та затриманню вантажу згідно митної декларації №305080004/2014/006199 від 7 жовтня 2014 року станом на 12 жовтня 2014 року о 13:00 год.
Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відзив на касаційну скаргу від позивача до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення судів першої та апеляційної інстанцій. 
Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 8 жовтня 2014 року Товариство здійснило замитнення товару (вантажу) «ядра горіха волоського» в кількості 19840 кг на митному пості «Ужгород-вантажний» Чопської митниці Міндоходів за адресою: Ужгородський р-н., с.В.Лази, вул.Східна, 3, для експорту на адресу компанії S.Tzanidis S.A. (м.Афіни, Греція) згідно з митною декларацією №305080004/2014/006199 від 7 жовтня 2014 року, що переміщувався на транспортному засобі державний номер НОМЕР_5/ НОМЕР_4 . Того ж дня, 8 жовтня 2014 року після його митного огляду та під митним забезпеченням близько 21:00 год. транспортний засіб з вантажем заїхав на територію митного посту «Дякове» для митного оформлення вантажу та вивезення його за межі митної території України, де був затриманий працівниками Чопської митниці Міндоходів. Після чого Управлінням боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів з метою недопущення можливого порушення митних правил, транспортний засіб д.н. НОМЕР_5/ НОМЕР_2 з вантажем був зупинений на митному посту «Дякове» для проведення його повного митного огляду, про що до ПІК «Інспектор 2006» 8 жовтня 2014 року о 21 год. 20 хв. внесено відмітку про затримання транспортного засобу у зв`язку з перевіркою УБК та МП. 
9 жовтня 2014 року Чопською митницею Міндоходів отриманий лист Державної фіскальної служби України від 8 жовтня 2014 року № 6804/7/99-99-08-03-01-17 щодо вжиття додаткових заходів під час експорту товарів «горіхи». В ході проведення перевірочних заходів порушень митного законодавства Чопською митницею Міндоходів виявлено не було. Лист Управління БК та МП від 14 жовтня 2014 року № 11.3-2.22/8066-ЕП про можливість завершення митного оформлення вказаного транспортного засобу з товарами митним постом «Дякове» отримано 15 жовтня 2014 року о 19 год. 03 хв. На підставі вищевикладеного 16 жовтня 2014 року Чопською митницею Міндоходів прийнято рішення про завершення митного контролю та пропуску транспортного засобу р.н. НОМЕР_5/ НОМЕР_2 з товаром «горіхи волоські, без шкарлупи» за межі митної території України.
Відповідно до статті 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.                    
Приписами статті 255 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.
Згідно з частиною п`ятої вказаної статті митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Так, пунктом 4.9.6 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631, завершення митного оформлення засвідчується шляхом проставлення в графі D/J митної декларації, відбитка особистої номерної печатки посадової особи ПМО, яка завершила митне оформлення; внесення за допомогою автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) до електронної копії митної декларації (ЕМД) відмітки про завершення митного оформлення та номера особистої номерної печатки посадової особи ПМО, яка завершила митне оформлення.
Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу митної декларації та інших необхідних документів, а завершення митного оформлення засвідчується проставленням у митній декларації відбитка особистої номерної печатки (ОНП).
Відповідач у касаційній скарзі зазначає, що 8 жовтня 2014 року о 16 год. 40 хв. затримання знято та продовжено митне оформлення товару, яке о 17 год. 08 хв. завершилося, про що свідчить проставлена в експортній декларації особиста номерна печатка інспектора №682/305.
Суд не погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що митний контроль є складовою частиною митного оформлення при переміщенні товарів, транспортних засобів через митний кордон України, оскільки ці дві правові категорії    - митний контроль та митне оформлення - відрізняються за своїм змістом та являють собою два різні процеси, які мають свої власні системні характеристики.
Так, відповідно до статті 4 Митного кодексу України митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань держаної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно з приписами статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом. У разі вивезення за межі митної території України митний контроль закінчується після здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та перетинання ними митного кордону України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Тобто на підставі наведених норм можна зробити висновок, що під митним контролем товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають з моменту заявлення митного режиму (шляхом подання митної декларації) до фактичного перетинання ними митного кордону України (отримання дозволу від митного органу).
Таким чином, навіть після завершення митного оформлення товару, яке в даному випадку було здійснено на внутрішньому митному посту «Ужгород-вантажний», митні органи у пункті пропуску на митному посту «Дякове» уповноважені були здійснювати митний контроль товару шляхом проведення передбачених Митним кодексом України контрольно-перевірочних заходів до фактичного перетинання таким товаром митного кордону України. 
Постановою Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 807/3168/14 залишено в силі постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року якими встановлено що працівники Чопської митниці Міндоходів при проведенні 9 жовтня 2014 огляду/переогляду та затриманні транспортного засобу з вантажем згідно з митною декларацією № 305080004/2014/006199 від 7 жовтня 2014 діяли в межах чинного законодавства та не порушили строки проведення митного оформлення відповідно до приписів статті 255 Митного кодексу України.
Таким чином, судам необхідно  дослідити правомірність дій/бездіяльність працівників митного посту «Дякове» Чопської митниці Міндоходів щодо завершення (не завершення) митного оформлення транспортного засобу та затримання вантажу згідно ВМД. Не встановлення та ненадання правової оцінки обставинам, які мають суттєве значення у справі, свідчить про недотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при розгляді справи.
Як встановлено частиною 1 статті 242 статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України в чинній редакції, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з частиною 4 статті 9 статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладається обов`язок вживати визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
За правилами статті 341 статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Верховний Суд вважає, що вище встановлені порушення, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій, відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи з перевіркою їх належними та допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
Відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже Суд приходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановив фактичні обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.
Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року та ухвалу  Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року у справі № 807/3169/14 (876/656/15) - скасувати.
Справу направити на новий розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.
          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду